og at der herved foregaar en Farveforandring; efter Afkøling 

 udskilles Chioropurpureokoboltchlorid, blandet med en blaa Sub- 

 stans, der med Lethed kan slemmes fra. 



Saltet taaler Opvarmning til 100° uden at lide noget Vægt- 

 tab, dog bliver Farven noget dybere; forhøjes Temperaturen til 

 150°, bortgaar efterhaanden ikke alene Krystalvandet, men ogsaa 

 andre af Saltets Bestanddele, og tilsidst bliver Vægten nogen- 

 lunde konstant ; det tilbageblevne har en glindsende sort Farve, 

 saaledes som ogsaa Gibbs og Genth have beskrevet det. 



Da Gibbs og Genth have bestemt Mængden af Jern og Kobolt 

 i Forening, bestemte jeg Jernmængden alene og fandt, at 0,295 

 Gram gav 0,06]6Gt. Fe.,0.^ o: 14,61 ''o Jern. Beregnet 14,62 %. 



2. Roseochromferridcyanid. 



iCr^, lOxV^a) Fe., Q/12 ^ '^H^ O. 



Dette Salt fremstilles fuldstændigt analogt med det fore- 

 gaaende ved Tilsætning af Ferridcyankalium til en fortyndet Opløs- 

 ning af Roseochromchlorid; der fremkommer efter Omrøring en 

 Fældning af samme Udseende som hos Roseokobolt, men noget 

 lysere i Farven; under Mikroskopet vise Krystallerne sig fuld- 

 stændigt isomorfe med Koboltsaltet; de optræde med de samme 

 augitiske Former og Endefladerne ere paa samme Maade for- 

 . styrrede. Moderluden kan undertiden give Krystaller med 

 veludviklede Endeflader. 



Ligesom Koboltsaltet sønderdeles ogsaa dette Salt ved Kog- 

 ning med Vand; overfor middelstærk Saltsyre forholder det sig 

 ligeledes analogt med Koboltforbindelsen, dog taaler det næppe 

 saa lang Tids Kogning dermed; naar Opvarmningen standses 

 paa det Punkt, hvor Kogning indtræder, afsætter det efter kort 

 Tids Henstand og undertiden strax et rødt Bundfald af Chloro- 

 purpureochromchlorid; denne Reaktion lykkes bedst, naar Fer- 

 ridcyanidet under svag Opvarmning opløses i fortyndet Saltsyre, 

 derpaa opvarmes til Kogning, og der da tilsættes et lige Rum- 

 fan? koncentreret Saltsvre. Bundfaldet udskilles da ved Afkøling. 



