86 



Til Ommatostrephes- Slægten opfattet paa den her be- 

 grændsede Maade. slutter sig meget nær den Form, som jeg i 

 1857 har kaldt Dosidicns EscJirichtii, og hvis før tvivlsomme 

 Hjem jeg nu med Bestemthed kan angive. Den er fra Syd- 

 havet, og der kan neppe være Tvivl om, at mit beskrevne, fra 

 afd. Professor Eschrichts Samling modtagne Individ var hjem- 

 sendt af en af de Læger, der ledsagede Kapt. Sød ring paa hans tre 

 Hvalfangst-Kxpeditioner til Sydhavet; senere fik Museet ved Gala- 

 theaexpeditionen et andet men noget mindre Exemplar fra Cobija, 

 samlet af Prof. Ileinhard t^). 



Dosidiken har vel ikke de for OnwiatostrepJterne i denne 

 Betydning ejendommelige Armhinder eller Vinger, men den har 

 Tragtgruben med Lister og Lommer og, som allerede foran er 

 nævnt (S. (SO), dens Tentakler have et lignende Sammenhægtnings- 

 Apparat; den har endelig ogsaa et Pxygskelet eWer gladiufi aldeles 

 af samme Porm som samtlige Ommatostrephiners; thi det maa 

 her vel betones, at den særegne Fyldning af det nedre F(ræmmer- 

 luis, som mit første meget store Individ frembød saa stærkt, 

 kun i ringere (Jrad har været at erkjende hos de noget mindre 

 Individer, jeg senere har kunnet undersøge (men som maaske 

 ogsaa have været tagne til andre Tider af Aaret), og i dette 

 Forhold fjerner den sig derfor neppe saa meget fra de andre 

 Ommatostrephiner , som det først forudsattes. Derimod ere 

 de pidskeformig forlængede Armspidsers talrige og særdeles 

 tætstaaende, langstilkede Sugekopper hos Dosidicus noget meget 

 exlraordinært for en Ommatostreph og noget ukjendt hos de 

 andre Former. Jeg har iøvrigt under en længere Orientation i 

 1859 i Parisermuseets berømte Samling af Blæksprutter, og paa 

 denne er jo væsenligen Férussacs og D'Orbignys store 

 Hovedværk grundet, overbevist mig om, at det netop er denne 

 min Art og Slægt, som i dette Museum er opstillet som 



^) Lægen Schneiders Sendinger til Prof. Eschrichl eie flere Steder om- 

 talte i dennes Athandlinger om Hvaldyrene i \i. XI af K. D. V. S. Skr. 1845. 



