99 



G. Ornm. Coindeiii O'i^-; (pi. 3G fig. a. b. c. p. IIO) 



sikkert et ungt Dyr af lians » Omm. sagittatus«, min Illex; og 

 det stemmer jo godt med del faktiske Forhold, som Vérany 

 synes at have glemt, al det netop var efter hans eget til 

 Férussac overladte Original-Exempler af hans L. Coindeiii at 

 D'Orbigny paa en Tillægslavle til det store Plancheværk 

 (Ommatostr. T. 1. lig. 1 — 10) har givet de fortræffelige Analyser 

 til « O. scujittatuso, hvis ydre Karakterer egentlig først dengang 

 bleve ret bekjendle! ! 



7. 07)im. Pillæ (Vér.) T. 36, fig. d. e. f. g. p. 112 



kan neppe heller anses for andet, men i et endnu yngre Stadium. 

 Individer, jeg under dette Navn har modtaget fra iMiddelhavet, 

 have ogsaa alle tilhørt ///^cr-Slægten, Med 



8. Omm. æquipodus (P^m>- vp-.) T. 35, fig. a. b. p. 105 



er maaske Forholdet mere indviklet. De Individer, jeg under 

 dette Navn har set fra IMiddelhavet, have vel været smaa men 

 meget kjendeligen tilhørende Gruppen Ommatostrephes sens. strict. 

 og maatte navnlig snarest antages for Unger af Bartramii. IMen 

 ved en nærmere Betragtning af Vérany s Figurer faar man 

 mere end eet Vink om, at man her har Ungen af Todarodes 

 for sig, idet de bekræfte Textens Udtryk, at Tentaklerne have 

 Sugekopper næsten i hele deres Længde (/*, e af denne). Armenes 

 ulige Længde synes ikke ret at passe til Betegnelsen æquipodus, 

 og man faar næsten Mistanke om, at de smaa af Riippel og Krohn 

 fra Messina bragte Former have været Unger af to Arter. — 



Vi komme nu til de to Véranyske Former, som Gray havde 

 opført blandt tvivlsomme. (Se foran S. 97.) 



9. Omm. Menegliini (Or.) (= Lol. Menegldni itr. T. 35, 

 figg. c. d. e., p. 98) 



er vistnok snarest en Unge af en Krogsprutte; dens gladius er 

 ikke aftegnet; men med Uret formoder Gray den at være en 



