101 



Halvdel er maaske nok utvivlsomme Ommatoslrepher, men da 

 enten yngre eller miskjendte Former af selve de Arier, som 

 ovenfor cre optagne paa Listen, eller ifølge vedkommende For- 

 fatteres egne Bemærkninger staaende disse saa nær, at de dels 

 sluttede sig umiddelbart til dem, dels ikke antoges egentligen for- 

 skjellige fra dem. Lader os nu ogsaa forudsætte, at der kan 

 findes et Par Navne-Arter til, og til disse fristes jeg ogsaa at 

 regne saa slet diagnosticerede og afbildede Arter som f. Ex. 

 Omm. crassus ipf- (Aet. Société Linn. de Bordeaux. 1872, p. 275 

 PI. XVL), de ovenanførte 10 Arter ville dog, som vore Kund- 

 skaber nu staa, give et fuldt tro Billede af det indbyrdes For- 

 hold imellem de nukjendte Former af D'Orbignys Slægt: 

 Ommatostrephes. 



Men forholder det sig saaledes, efter vore nuværende Kund- 

 skaber, saa kan, saaledes som det ovenfor strax i det indledende 

 blev bemærket, S. 76 — 77, denne Orientation i Ommatostrephernes 

 indbyrdes Forhold ikke undlade at kaste noget Lys paa de uklare 

 Forestillinger, man har ytret om Sømunkenes og navnlig om 

 selve Architeuth-Slægtens Forhold til Ommatostrepherne. Som 

 aabenøjede (oigopside) Decapoder har Architeutlien vel de D'Or- 

 bignyske Teutlddeei^s Særkarakterer, at have Øjeaabningen vinkel- 

 udskaaret fortil, at have en Klap eller Tunge indvendig i Tragten, 

 og Tragten ophængt ved ydre Tømmer samt flere Vandkamre 

 eller V^andrum omkring Mundæblet. Af Teuthideer kjendtes til 

 D'Orbignys Tid og længe efter den kun en Udvikling til to 

 modsatte Sider, et Udstyr i forskjellig Grad med Hornkroge paa 

 Tentaklerne eller paa Armene tillige: Krogblæksprutterne, Omj- 

 chofeuthider, eller uden alt Udstyr af Hornkroge, altsaa kun med 

 Hornringe i Sugekopperne: Ommatosty^ejjlies-Slægiens ikke faa 

 Former. Først i senere Tider kom andre Slægter til: Architeu- 

 tJius stp.j Thysanopus Trosci,.^ og det maa bemærkes, at i vort Mu- 



