149 



Blodomløbet hos disse I)yr^). Uagtet disse to Prisspørgsmaal 

 jo bevægede sig paa højst forskjellige Omraader, og uagtet 

 hvert især skulde synes at kunne optage hele den Aarsfrist, 

 som havdes til Besvarelsen, gav Lund sig dog i Lag med dem 

 begge og vandt virkelig ogsaa samtidigt Prisen for begge. 



Sin Besvarelse af det medicinske Prisspørgsmaal udgav 

 Lund 1823 i Kjøbenhavn i tysk Oversættelse under Titel af 

 •'Physiologische Ilesultate der Vivisectionen neuerer Zeit« og 

 tilegnede den: "seinen unvergesslichen Lehrern J. D. Herholdt 

 und J. Reinhardt«. Til Dels i det mindste skyldes Udgivelsen 

 vistnok hans ældre Venners Opmuntring, og der er endnu op- 

 bevaret et Brev fra Herholdt, hvori denne «som hans fordums 

 Lærer« indtrængende tilraader at lade Afhandlingen trykke, dog 

 ikke i en eller anden Journal, men helst som et selvstændigt 

 Værk og bedst paa Tysk, »som jo alle Danske læse«. Det 

 ligger i Emnets Natur, at denne Bog nu efter saa mange Aars 

 Forløb væsenthgst kun har historisk Betydning; men hvor grundet 

 Opfordringen at offentliggjøre den virkelig var, viser ikke blot 

 Bogen selv, men ogsaa den Modtagelse, den fandt. I et Brev 

 til Hjemmet fra Wien i December 1829 skriver Lund, at han 

 ved sin Ankomst til denne By blev spurgt, om det var ham, 

 som havde skrevet "Physiologische Ilesultate der Vivisectionen«, 

 og fik at høre, at Bogen brugtes der "ved Universitetet til den 

 medicinske Examen«, og at det samme den Gang var Tilfældet 

 her i Byen, ses af et Brev fra Dr. Møhl til Lund af 15. April 

 1827, hvori det hedder, at hans Bog »læses nu til medicinsk 

 Examen jevnsides med Bichats om Liv og Død og Herholdts 

 de vita foetus«. En italiensk Oversættelse af Dr. A. Quadri 



In circulo sanguinis in crustaceis decapodibus describendo, præsertim si 

 naturam truncorum vasiferorum cordis et modum, quo circuitus sanguinis 

 perbranchias respirationi inservientes continuatur, diiigenter spectes, haud 

 paium discrepant scriptores zootomici ; postulatur , ut nova harum 

 partium anatome, quæ in species nonnullas iudigenas et scapello et 

 siphone injectorio est conficienda , illæ dubitatioues quam maxime 

 illustreotur. 



10* 



