171 



sædvanligvis saa stærkt svangret med Salpeter, at dette Salt 

 med Lethed kan udludes af den, og Befolkningen derved skaffe 

 sig en Nødvcndigliedsarlikel, som det vilde være besværligere 

 og bekosteligere at forsyne sig med paa anden Maade. Befolk- 

 ningen i disse Egne havde derfor allerede i forrige Aarhundrede 

 begyndt paa denne Salpeter-Tilvirkning, og det var under Arbejdet 

 heller ikke undgaaet de dermed beskæftigede Folk , at den 

 salpeterholdige Jord undertiden indeholdt store Knogler, som de 

 stedse antoge for Levninger af kæmpemæssige Mennesker, men 

 iøvrigt ikke brøde sig om. Det var derfor ogsaa naturligt, at 

 da det Indre af Brasilien endelig i de første Tiaar af vort Aar- 

 hundrede begyndte at besøges af europæiske Videnskabsmænd, 

 maatte disse paa deres Rejser høre tale om denne Salpeter- 

 Fabrikation, og flere af dem besøgte ogsaa enkelte Huler, naar 

 saadanne netop laa paa deres Vej. Eschwege, der som bjerg- 

 værkskyndig længe berejste Minas-Geraes for den portugisiske 

 Regjering, har berettet om Salpeterhuler i JNærheden af Villa 

 Nova de Formiga i den sydlige Del af Provinsen, og baade 

 han og fremdeles Aug. de Saint-Hilaire, samt Spix og Martins 

 have besøgt lignende Huler langt længere nord paa ved Byen 

 Formigas de Montes Claros; ja, de sidstnævnte to Rejsende 

 havde endog hørt sige, at der nogle Aar i Forvejen var fundet 

 et stort Ribben i en af disse Huler; de havde derfor ogsaa 

 under el kort Besøg i denne Hule ladet grave efter og virkelig 

 fundet nogle Knogler, som de i deres store Rejseværk have 

 henført til en Megalonyx eller et i alt Fald lignende Dyr. Men 

 det var stedse ogsaa blevet ved slige faa, lejlighedsvis gjorte 

 Besøg; ingen havde forsøgt at gjøre de brasilianske Huler til 

 Gjenstand for en virkelig Undersøgelse. 



Ogsaa i Omegnen af Curvelo findes der Salpeterhuler, og 

 en tilfældig Indbydelse, som vore Rejsende ved Ankomsten fik 

 til at tage hen til en et Par Mil syd for Byen liggende Avlsgaard, 

 Porteirinhas kaldet, som den Gang tilhørte en dansk ved Navn 

 P. Claussen, gav Lund Lejlighed til at besøge enkelte af dem 



