212 



Prokambialringen , eller i en noget ældre Stængel den primære 

 Blødbast, Marven er ligesom Prokambialringen firkantet og be- 

 staar af temmelig store krystalførende Celler. Paa to hinanden 

 modstaaende Sider af Tværsnittet flndes paa hver Side 2 Kar- 

 strænge, som ere de nærmest ovenfor staaende Blades Spor- 

 strænge. Paa de to andre Sider findes der i yngre Stængler 

 ingen Karstrænge, i lidt ældre to paa hver Side, men ikke saa 

 store som de andre. Bliver Stænglen endnu noget ældre dannes 

 en sammenhængende Ved- og Bastring. 



Undersøges derimod en ældre, fleraarig Stængel, bemærkes 

 strax en meget ejendommelig Bygning, Fig. 1 viser et Tværsnit 

 af en Stængel, som var omtrent 4 mm. i Diameter. Der findes 

 her spredt i Vedmassen en Mængde Grupper af Blødbast af 

 rundagtig Form, men som oftest dog strakte i tangential Ret- 

 ning. Størrelsen er noget variabel, men der synes ikke at være 

 nogen bestemt Til- eller Aftagen i Størrelse indefra udefter. 

 Deres Længde i tangential Retning varierer i Almindelighed 

 mellem 50 og 150 /zM, Tykkelsen, deres radiale Udstrækning 

 mellem 45 og 90 //. Som Fig. 1 viser, ligge de jævnt fordelte 

 i Vedmassen uden nogen bestemt kredsformig eller radial Orden; 

 dog kan man paa enkelte Steder finde en delvis kredsformet 

 Ordning, maaske navnlig i den inderste Del. Paa Længdesnit 

 finder man, at Blødbaststrængene hist og her anastomosere. 



Tykkelsesvæxten finder Sted ved et Kambium, som findes 

 mellem Vedmassen og den udenfor liggende normale Blødbast. 

 Denne sidste voxer som sædvanlig centripetalt ved Kambiets 

 Virksomhed udadtil, men Tilvæxten er meget svag, saa at man 

 kun finder et tyndt Bælte af normal Blødbast. Indadtil afsætter 

 Kambiet ikke alene som sædvanlig Ved , men ogsaa af og til 

 Blødbast; men da det kun er for kort Tid og paa enkelte Steder, 

 al dette sidste foregaar, fremkomme de nævnte Blødbastgrupper, 

 som jeg vil kalde interxylære. At det virkelig foregaar paa 



•) yu := 0,001 MilliQieter. 



