4x- 27 .'^ 



noget bestemt Sled, der med Rette kanbetegnes som et Sæd- 

 gjemme«, er indkommen en af mikroskopiske Præparater ledsaget 

 Afhandling med INIotlo: Vere tument terrae, et genitalia semian 

 poscunL (Verg. Georg.) 



Forf. har først ved en ikke ubetydelig Række af egne Iagt- 

 tagelser undersøgt , i hvor lang Tid en Høne kan vedblive at 

 lægge befrugtede Æg, efter at Uanen er bortfjernet, og hvor 

 mange befrugtede Æg en saaledes isoleret Høne kan lægge? 

 Han har herved ikke blot i alt Væsentligt stadfæstet C o sies og 

 flere andre Forfatteres Angivelser, at en Høne efter Hanens 

 Bortfjernelse kan lægge flere, indtil 5, 6 ja 7 befrugtede Æg, 

 indtil 8—17 Dage efter Isolationen, men han har ogsaa nær- 

 mere præciseret og udvidet disse Angivelser. Efter den Ilte 

 og indtil den 16de Dag efter Isolationen har han rigtignok kun 

 i faa (4) Tilfælde fundet Hønseæggene befrugtede, men medens 

 C oste havde angivet, at en Høne efter Hanens Bortfjernelse i 

 det Højeste kan lægge 7 befrugtede Æg, fandt han, at dette Tal 

 kan stige idetmindste til 9, hvoraf idetmindste de 8 maa antages 

 at være befrugtede ved den sidste Kopulation. Han fandt desuden, 

 at det kan forekomme, at en fra Hanen skilt Høne først lægger 

 befrugtede, derpaa et eller flere ubefrugtede og derefter atter et 

 eller flere befrugtede Æg, forinden den tilsidst kun lægger ube- 

 frugtede Æg. Han fandt fremdeles, at Antallet af afvexlende be- 

 frugtede og ubefrugtede Æg kan være saa stort, at det er ufor- 

 eneligt med den af Cos te opstillede Theori, ifølge hvilken kun 

 de til én, i det Højeste af 5 — 7 Æg bestaaende, »Æggegruppe« 

 henhørende Æg skulde kunne befrugtes ved den Kopulation, der 

 gik forud for Isolationen. Hvis man betegner de Æg, der 

 imellem to længere Afbrydelser lægges med omtrent regelmæs- 

 sige kortere Mellemrum som en Æggegruppe, saa kan Antallet 

 af de til en saadan Æggegruppe henhørende Æg være meget 

 forskjelligt, og dets Maxiraum (der forresten endnu ikke nær- 

 mere er bestemt) synes idetmindste at kunne blive dobbelt saa 

 stort som Antallet af de Æg, som Coste har henført til eo 



