20 



Til at vælge den under a opførte Argumentrække ledes 

 man let ved at betragte Hækken af Diderenserne mellem de 

 paa hinanden følgende Værdier under A (eller ogsaa ved den 

 Maade, hvorpaa man af hver Værdi under A kan beregne den 

 næste); man har naturligvis Lov til at multiplicere disse Argu- 

 menter med en constant Factor, og kan saaledes, om man vil, 

 undgaa Brugen af brudne Argumenter. 



Har man nu af den oprindelige Række tilnærmede V^ærdier 

 (som den under A) ved interpolation udledt en Række mere 

 tilnærmede Værdier (som den under 5), saa kan Methoden 

 naturligvis ogsaa anvendes paa denne sidste, saafremt man 

 kan finde en passende Argumentrække; men dette er i mange 

 Tilfælde (maaskee i de fleste) ikke let, og det er neppe muligt 

 i alle Tilfælde. 



Et andet Exempel, som henhører til de af Stirling blot om- 

 talte Tilfælde, faaes ved at tage Cirklens Diameter og de halve Pe- 

 rimetre af den indskrevne Firkant, Sex-, Otte-, Ti- og Tolvkant 

 som Tilnærmelser til n. Resultatet er fremstillet i efterstaaende 

 Tavle, der er indrettet som den foregaaende: 



n A a B 



12- 12- 



2 2-828 427 124 746 190 J- 3104 569... 



4 



3 3- -^ 3-141 344 4... 



4 30G1 467 458 920 718 _i 3-141592 114... 



16 



5 3-090 169 943 749 474 J_ 3-141592 653 101... 



25 



6 3-105 828 541230 249 JL 3-141592 653 589 579... 



36 



Feilen i den sidste Værdi under B er omtrent 21. 10-^^ 



Som sidste Exempel vil jeg tage den bekjendte Hække for n: 

 _ 8 8 8 



'^ ~ n -^ 677 "^' em "^ • • • ' 



betegner A^ den Tilnærmelsesværdi, som faas ved at summere 



