23 



Et Bidrag til Forstaaelsen af Ordet Vestibulum. 



Af 



J. L. Ussing. 



(Mødet d. 4de Decbr. 1874.J 



uølvalderens forskruede Rhetorik var en af de første medvir- 

 kende Aarsager til Romersprogets Forfald. Vilde man gjøre 

 Lykke som Taler eller som Forfatter, maatte man ikke udtrykke 

 sig som man gjorde i daglig Tale , men finde paa noget Nyt. 

 Selv den dygtige Lærer Quintilian kunde ikke ændre Tidens 

 Strømning; Brudet imellem det virkelige, levende Sprog og det 

 litterære Sprog blev stedse større; det af Skriftsproget forladte 

 Talesprog blev stedse mere raat og ubestemt, og Skriftsproget, 

 der manglede sund Rod, stedse mere dødt. Det betragtedes 

 som et Fremskridt, at man forlod Sølvalderens Forfattere og 

 søgte at efterligne de ældre, der skulde være naturligere; men 

 man kunde ikke se, at Sallust var mindre naturlig end Cicero, 

 og at de ældste Digteres barnlige Ubehjælpelighed var Unatur 

 for den Litteratur, der havde gjennemlevet et langt og bevæget 

 Aandsliv. Naar man i Slutningen af det andet Aarh. efter Chr. 

 og senere spurgte om hvad et latinsk Ord betød, mente man 

 ikke, hvad det betød i Datidens Talesprog, men hvad det havde 

 betydet i det 2det Aarh. før Chr.; dette var det Rigtige; hint 

 var en fejlagtig Sprogbrug, der burde ændres. Denne Betragt- 

 ning møder os stadig hos Gellius. Saaledes i 16de Bogs 5te Kap: 

 «Der er mange Ord, som vi bruge i daglig Tale uden rigtig at 



Overs, »ver d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1875. 3 



