29 



ve er Sanskr. ?i' eller rahi's, ud, udenfor, og forklarer vestibulum 

 som »Auslritl«, IMadsen hvor man gaar ud af Husel; men slare 

 er al slaa , og ikke al gaa. Den simpleste og rimeligsle af de 

 liidlil fremsalle almindelige Forklaringer er vistnok Beckers 

 (Gallus II, S. 185), der sammeostiller ve med det græske nagd 

 (vesanus, vecors •= naguifQuiv) og forslaar del som « udenfor", 

 saa at vestibulum bliver »Fladsen uden for Huset«, omtrent det 

 Samme som Grækerne kaldte ngo^vgop. Imod denne Forklaring 

 har min Ven og Kollega, Dr. Vilhelm Thomsen indvendt, at ve 

 ikke bruges i Verbalsammensætning; han mener derfor, at Ve- 

 stibulum ikke bør afledes af Verbet stare, men af det deraf 

 dannede Substantiv stabulum (egentlig: et Sted hvor man slaar). 

 Den første Del af Sammensætningen er efter hans Mening ikke 

 det samme ve, som i vecors, vegrandis o. a. , men ve i vesti- 

 bulum og' vestigium er opstaaet af via, der paa Oskisk og i 

 Almuesproget hed vea, som vi vide af Varro, U. rust. I, 2, 14: 

 »a quo ruslici eliam nunc quoque viam veam (el, veham) ap- 

 pellant propler vecturas« *). Vestibulum blev derefter «Gade — 

 Stabulum«, dannet lige som naustibulum, kun at Forholdet 

 imellem Sammensætningens Led var lidt forskjelligt, idel nau 

 maa opfattes genilivisk, ve lokativisk; vestigium vilde blive »Vej- 

 trin" , Ordets andet Led dannet som i gallicinium, lanificium, 

 manutigiuni o. a., af samme Rod som haves i det græske aiéixco, 

 og i vort i. Stige ». Altsaa ogsaa efter denne Forklaring, hvis 

 man vilde foretrække den for Beckers, bliver Vestibulum Pladsen 

 foran Husel. 



Men hvorledes saa nu en saadan Forplads ud, og hvordan 

 var den indrettet? Ja dette afhang ganske af Omstændighederne. 

 Den kunde være større eller mindre, og den kunde mangle 

 aldeles. Becker har i den, iøvrigt ingenlunde heldige. Plan af 

 et romersk Hus, han udkaster i sin Gallus, ansat el Vestibulum 



Smig. Corssen , Aussprache, Vocalisnius u. ISetonung der lateinischen 

 Sprache, 2te Ausg. I, 98. 460. 11, 341. 344. 



