46 



i saa lang Tid, man ønsker. Man faaer herved et meget talende 

 Vidnesbyrd om Tonernes Jevnhed og Uforanderlighed; thi det 

 viser sig, at man kan tælle det samme Antal Stød i det ene 

 Minut efter det andet, naar man ikke forandrer Noget ved 

 Apparaterne eller deres Opstilling, saa at man heraf kan slutte, 

 at der under et stort Antal Svingninger (i det nævnte Exempel, 

 726 X 60 = 43560} ikke en Gang fremkommer 1 Afvigelse 

 paa 1 Svingning. 



Som et andet Exempel talte jeg Stødene af 2 Apparater 

 paa 1171 Svingninger pr. Sekund i to Minutter og fandt 183 

 Stød. I de næste 2 Minutter gave de atter 183. Dette Exempel 

 viser, at Apparaterne ikke have begaaet en Fejl paa 1 Svingning 

 iblandt 120x1171 = 140320 Svingninger. 



Det ligger her nær at falde paa følgende Project, hvis Ud- 

 førelse jeg dog endnu ikke har havt Lejlighed at prøve, men 

 som forekommer mig som en saa naturlig Anvendelse af Oven- 

 nævnte, at jeg ikke kan omtale hint, uden at jeg ogsaa maa 

 tillade mig at nævne dette. Da Apparatet paa den nævnte 

 Maade giver en saa vel reguleret takisat Strøm*), maa denne 

 Strøm kunne bruges til at regulere Uhrværker og Løbeværker. 

 Udførelsen kan tænkes paa mange Maader. Lader man f. Ex. 

 Værkets hurtigst roterende Axe være forsynet med en lille 

 Tværstang af blødt Jern, som drejes rundt, saa al enhver af 

 dens Ender ved hver halve Omdrejning passerer tæt forbi Po- 

 lerne af en Eleclromagnet, hvis Vindinger gjennemløbes af den 

 ved Apparatet laktsatte Strøm, da vil Strømmen accelerere 

 Axens Omdrejningshastighed, hvis denne er noget mindre end 

 Halvdelen af Apparatets Svingningshastighed; thi da vil Jern- 

 stangen ikke have naaet Polerne, idet disse produceres, og vil 

 altsaa drages af dem; og paa den anden Side vil den taktsalte 

 Strøm retardere Omdrejningshastigheden, hvis denne er noget 



') hvad der foranledigede den russiske Telegrafdirecteur Ispolatoff til at 

 kalde Apparatet »den eleclromagneliske Bølgeregulator«. 



