21 



Le Epigrafi Arabiche di Sicilia, trascritte, tradotte e illu- 

 strate da Michele Amari. — Palermo 1875. 



(med et Atlas af fotograferede Tavler) 

 fremlagt efter Forfatterens Ønske i Mødet d. 35. Febr. 1S76, 



med følgende Bemærkninger af Professor Dr. A. F, Jlehren. 



±)e Erindringer, vi endnu finde skjondt meget sparsomt paa 

 Sicilien og i det sydlige Italien om Arabernes Herredømme, 

 have deres Oprindelse fra en Tid, da Chalifatet i samme For- 

 hold som dets Udvidelse ikke synles at kjende nogen Grændse, 

 efterhaanden tabte sin centraliserende iVIagt og begyndte at op- 

 løses i smaae uafhængige Stater. Spanien var næsten aldeles 

 unddragen Regeringen i Baghdad, som ogsaa overlod Provinsen 

 Ifriquia til sig selv; allerede Hariin ar-Rashid havde her indsat 

 som Statholdere Familien Aghiab, der snart grundlagde det senere 

 saaledes benævnte Dynasti, og de folgende Chaiifer vare tilfredse 

 med kun at vide deres Navne omtalte i Bønnen ved den offent- 

 lige Gudstjeneste i Moskeerne, idet de bedre foretrak at udbrede 

 Fredens Civilisation og Velsignelser fremfor med Vaabenmagt 

 at holde deres Autoritet vedlige over et Rige, hvis umaadelige 

 Udvidelse oversteg Midlerne for dennes Elaandbævelse. Den 

 væsentligste Opløsningsspire i det Abbasidiske Chalifat var Ali's 

 Slægt, til hvilken vi have at henregne de vigtigste for dette 

 Tidsrum i Betragtning kommende Dynastier nemlig Idrisiderne 

 i Maghreb eller Marocco, de noget senere Zirider og Fathi- 

 miderne i Ægypten. For at standse de undertvungne Berber- 



