stammers gentagne Opror havde, som bemærket, Harun ar-Ra- 

 sliid allerede ved A. 800 (184 H.) forlenet Ifriquiah lil FamilMn 

 Aghlab, der ved en snild Poliiik, balancerende mellem Chalifalet i 

 Baghdad og de lidt senere af Alis Slægt i den vestlige Del af 

 Afrika fremstaaende IdrisiJer, oaaede i lidt over 100 Aar (800 

 — 911) en Uafhængighed, der kun levnede Chaliferne den rent 

 aandelige Magt som Islams Overhoved. Efter Flariin ar-Rashid's 

 og hans Søn al-Mamun's Regering vare disse desuden komne i 

 fuldstændig Afhængighed af den under Navnet Mamluker be- 

 kjendte Tyrkergarde, saa al en Digter fra den Tid ret passende 

 har forherliget deres Beskrivelse i disse Vers:*) 



"En Chalif i sit Bur 

 "Mellem Wasif og Bogha; 

 "Han gentager, hvad man siger, 

 "Ret som en Papegøie.« 



Ibrahim Aghlab havde imidlertid som næsten uafhængig Fyrste 

 udvidet sin Magt fra Atlanterhavet til Ægyptens Grændser, og 

 hans Navn satles i Bønnen ved Siden af Chalifens; paa Mynter, 

 som forefindes i det herværende Myntcabinel fra næsten hver 

 af de til dette Dynasti hørende 1 1 Fyrster, er Chalifens Navn al- 

 deles udeladt; paa en af de ældste fra 190 EJ: (Ifriquia som 



Myntstedi læse vi blot: *-^P^^i ^Sl jo >:! -^ o: Paa Befaling 

 af Emir Ibrahim. Det Alidiske Dynasti Idrisiderne, der holdt sig 

 nogle Aar længere, fra 80:3 — 949, gjorde imidlertid dem Magten 

 stridig i Africa, og havde grundlagt den anseelige Hovedstad 

 Fez, der rivaliserede i Vesten med Bagdad ved Luxus, Viden- 

 skab og Handel, i sidste tlenseende som det vigtigste Forbio- 

 delsespunkt med Spanien. Aghlabiderne bleve derved indskræn- 

 kede til .Mellemkysten af Nord-Africa {Magreb el- Wusthd med 

 Provinsen Ifriquiahi, men udfoldede her en sjælden Pragt baade 

 ved Rigets indre Bestvrelse og ved Ivkkeliee Krisstog mod de 



M S. Les prolégoménes d'Ibn Ktialdoun par M. de Slane I, p. 49. 



