74 



eller, ifølge (a), ^^^/ = /(:«). 



løvrigt vil Hækken (9), ifølge det i Slulniogen af § 6 

 anførte, i Almindelighed blive convergent, naar 



lim e /"(e) = 0. 



Er saaledes/(a;) = ir-'+"'+«, faaes af (9) og (5) 



r'=o (?''— »«) . [^'1 «a'-j-a — 1 — r'n ^{a'-\-a — m) 



Ligesom ip) er en speciel Form af (n), saaledes er igjen (1) 

 en speciel Form af [p], idet jo højre Side af (9) er = højre Side 

 af (6), naar m = — (m'+/z). 



I 8, Blandt de forskjellige Udtryk, der, ifølge det Fore- 



gaaende, kunne erholdes for ]^ ved Hjælp af Formlerne 



(5), (o)', (6), (6)', (7), (7)', (8) og (9), ville - med tilbørligt 

 Hensyn til de tidligere anførte Betingelser — de, der kunne 

 bestemmes ved Hjælp af (5), (5)', (6)', (7)' og (9) saavelsom af 



(8), naar i denne , J_'^, paa samme Maade beregnes ved 



en af de sidstnævnte Formler, ikke indeholde Led af Comple- 

 mentet, og de kunne derfor sættes indbyrdes hge store. Ved 



d"* f(x\ 

 en saadan Combinalion af forskiellige Udlrvk for — ~ — vil 



man i mange Tilfælde kunne erholde interessante ResuUaler. 

 Exempler paa saadanne Combinalioner haves saaledes i Formlen 

 (n) med dens specielle Former [p) og (/). Vi skulle indskrænke 

 os til endnu i to simple Exempler at paavise denne Anvendelse 

 af Melhoden, idet vi i Ex. I ville kombinere 2 forskjellige Ud- 



tryk for — ; • for derved blandt Andet at vise, at Methoden 



"^ dx"" ' 



— hvad der jo forøvrigt er umiddelbart indlysende — raaa føre 

 til el audet Resultat end det, der danner Grundlaget for Liou- 



