182 



talet af dets egne Bevægelser alene, men lige saa meget af alle 

 de tilstødende Deles, saaledes som vi sædvanligen i den organiske 

 Natur iagttage slige Processer udførte. For at imødegaa en anden 

 Misforstaaelse, vil det maaske heller ikke være af Vejen her at 

 tilføie, at Udtrykkene « skele » og »skele sig igjennem« 

 heller ikke brugtes som ganske metaforiske. En Flynderunge 

 vilde visselig aldrig blive til en rigtig og retskaffens Flynder, 

 hvis den undlod at « skele » og « skele ilide». 



I Opfattelsen af de nævnte osteologiske Bygningsforholds 

 Tilblivelse hos Flyndrene, er det nu, at Prof. Wyv. Thomson 

 afviger fra mig for saavidt, som han vilde være mere tilbøielig 

 til at antage, at Blindsidens Øie , som jo er det øvre Øie paa 

 Øiesiden, og som der hos alle Flyndre ligger omgivet af en 

 sluttet Øienring (orbita), medens det nedre Øie ikke besidder en 

 saadan, ikke var bleven omsluttet af denne eiendommelige Orbita 

 paa den Maade, jeg havde antydet, nemlig ved Skelen, Tryk og en 

 derved fremkaldt Besorptlon fra neden af, men ved en, efter hans 

 IMening, meget simplere Fremgangsmaade. Medens jeg lader 

 Resorptionen ske nedenfra og altsaa ved Gjennembrud af det 

 oprindelige Bentag eller, hvis Benet ikke er dannet, Bindetag 

 over Øiet, mener Wyv. Thomson, at Øiet ved Tryk og Resorp- 

 tion udvendig fra eller fra Siden af har skaaret sig en Vei 

 ind igjennem det Tag, som Pandeben og Forpandeben oprindelig 

 havde dannet over Øiet, og al det Gab eller Udsnit i disse 

 Ben, som var opstå aet ved, at Øiet banede sig denne 

 Vei, senere var bleven lukket i gj en med ny Benmasse. 

 Den stærke Benbro, der som bekjendt (se Figurerne 7 — 10, T. II) 

 danner Orbitas øvre Væg og just gjør Orbita til en sluttet Øien- 

 ring, skulde altsaa tildels, ja for en stor Del, være dannet ved 

 en saadan Udfyldning eller Eftervæxt, medens den for mig er 

 den tilbagestaaende Rest af den ydre Rand af Pandebensparliet. 

 Denne Prof., Sir Wy ville Thomson s Hypolliese støtter sig 

 altsaa i det Hele til en hgnende Vandring af Øiet, sem den, jeg 



