214 



unger af eodnu ringere Størrelse direkte eller indirekte angive 

 det Modsatte (Schiødte, Klein), sé senere S. 220—21*). 



Vi komme nu til den fjerde nye Opfattelse, den af Dr. 

 Prof. Reich er I fremstillede og ved smukke Figurer belyste. 

 Den vil bedst forstaas ved en historisk Henvisning, I min for- 

 rige Afhandling havde jeg rettet den i Dr. Malms første Af- 

 handling af 1854 fremsatte Mening, at IJenbroen udenfor Øiet 

 var dannet af en stærk Infraor b italbue, idet altsaa enten 

 selve Infraorbilalbuen dengang var undgaaet ham, eller Broens 

 rette Sammensætning ikke havde staael ham klar. Denne Peil- 

 tagelse har Dr. Malm i sin sidste Afhandling fuldt vedkjendt 

 sig og hans Anskuelse har vi jo nu seet at gaa i en Ret'ning, 

 der lader Benbroen beslaa af de riglige Knokler, om end hans 

 Tydning af disse Knoklers Enkeltheder maa vække alvorlig Ind- 

 sigelse. — Det er nu i Grunden, saa utroligt det end maa 

 synes, dette overvundne Standpunkt hos den svenske Zoolog, 

 som den ovennævnte berømte Berliner Zootom igjen har fundet 

 det naturligst at stille sig paa, idet han dog dermed forbinder 

 en ny Udgave af den Traquairske Anskuelse om «extraangular 

 proeesses» fra Forpandebenet og Pandebenet, uagtet det for- 

 øvrigt er klart nok, at han lige saa lidt har været bekjendt med 

 den skotske Anatoms Arbeide, som med Dr. Malms. Han 



*) 1 dette Punkt kunde altsaa Dr. Malm med en vis Ret beskylde mig for 

 at betvivle noget, han synes at angive som en positiv Iagttagelse, det 

 indrømmer jeg; men det er med Uret, naar han paa mange Steder i sin 

 Afhandling (S. 11, 12, o.fl. St.) gjør stærke Angreb paa mig under det Paa- 

 skud, at jeg betvivler og benægter som positiv Iagttagelse, hvad han har be- 

 stemt anført som saadan ; thi han skjelner ikke imellem Iagttagelsen, 

 (her Øiets Stilling paa det iagttagne Individ, hvorom jeg ikke har yttret 

 Skygge af Tvivl), og hans deraf dragne Slutninger om de Veie, det siden 

 vilde gaa for at naa sin Plads paa den modsatte Side af Hovedet. Disse 

 er det jeg, indtil deres Rigtighed maatte stadfæstes, har tillagt Navnet 

 Formodninger og Hypotheser. Først i denne sidste Afhandling har han 

 om den da enkeltstaaende Iagttagelse stillet den Række andre Iagttagelser, 

 der for manglede og som kunde stille hans Slutning sikkrere, i det 

 mindste i en enkelt Retning. 



