220 



ikke faa, der have søgt al hævde, at den voxne Flynders Øie- 

 stilhng til Pandebenspartiet hos nogle Flynderformer først ind- 

 træder i en mere fremrykket Alder, hos visse endog først, naar 

 Dyret har naaet en Størrelse af en Tomme eller derover. Ogsaa 

 det første Led om den høie Grad af Sandsynlighed for at Pande- 

 benenes og Øiels forkerte Stilling — selv om det kun var hos 

 en enkelt eller enkelte Flynderformer — i alt Væsenligt skulde 

 have sin Grund i et oprindeligt «Anlæg» i Fosterlivet, kan for 

 enhver Zoolog, der er nogenlunde fortrolig med Dyrenes Udvik- 

 lingshistorie , kun staa som en tom Frase. Andet kan det 

 nemlig ikke blive, saalænge Sætningen, som her, henkastes 

 uden nogensomhelst Antydning af, hvor man da i den hele 

 Dyrenatur finder noget Tilsvarende enten i Almindelighed eller 

 i det Særlige, uden al Henvisning til bestemte Analogier. Talen 

 er jo her ikke om et oprindeligt "Anlæg" af noget, med Hen- 

 syn til Fiskens Midtplan blot og bar Usymmetrisk, men om be- 

 stemte Organers og Bygningsdeles oprindelige "Anlæg-) i én, 

 og med de øvrige Hvirveldyrs Bygning overensstem- 

 mende Orden paa den ene Side af det symmetriske Dyrs 

 Midtplan, og i en anden og omvendt, fra den fælles Op- 

 bygningsplan afvigende Orden paa den anden Side! 

 Kjendes der i Udviklingshistorien noget analogt til en slig Ord- 

 ning uden som Følge af en Omordning, Omleiring? Turde man 

 derfor opfatte Meningen af min Coilegas Ord saaledes, at de 

 kun sigtede til Om flytningen af Øiel og Pandebensgrimdlaget 

 og ikke til selve »Anlægget« af dette i Fosterlivel, da vilde en 

 saadan Opfattelse ikke staa meget langt fra den, der indrømmer, 

 at Omflytningen finder Sted i høist ulige Alder og hos visse 

 Plyndre i en meget tidlig Tid, om end denne maaske ikke tænkes 

 rykket tilbage til Udklækningen af Ægget*). iMen en saadan Til- 



• Bey den Flundern des Flachwassers , geht die Wanderung des Auges 

 resp. Verdrehung der Kopfknocken gleich nach dem Aussclilupfen aus 

 dem Eie, also schon bei einer Grosse von 4 — 6 Mm. vor sich, davon 

 håbe ich mich selbst uberzeugt« , yttrer den altfor tidlig bortkaldte Dr. 



