229 



to Sider. Ogsaa de meget smaa IJrystGnner, der i del Hele 

 mindede om mine tidligere Individers (sé Overs. f. 1863, Figg. 

 A, B, C), vare lidt større paa venstre end paa høire Side. De 

 vare saa ubetydelige og paa Grund af deres svage Bygning saa 

 nlydelige, at jeg under den Forstørrelse, hvori Figurerne teg- 

 nedes, ikke dengang knnde lade dem træde tydelig frem fra 

 Kroppens Sider, uden at forstyrre Fiskens Habitus. Ved Tegnet 

 -\- er imidlertid deres Plads angivet paa Figurerne 4 og 5. — 

 Nu, da Dyret har været saa længe opbevaret i Spiritus og de 

 vandagtige Vædsker ere blevne saa stærkt uddragne af det, ere 

 de naturligvis lydeligere. 



Hvad Individet og de derefter omhyggelig udførte Figurer 

 paa ny bekræfte som Kjends gjerninger, er følgende Punkter : 



Den senere Blindsides Øie kommer over paa Øiesiden ved 

 al sænke sig skraat ind igjennem Hovedet og komme 

 frem igjen paa den modsatte Side, saaledes som jeg tid- 

 ligere har fremstillet det og som Sir Wyville Thomson ogsaa 

 efter mine tidligere Individer, hvilke han her i Museet havde 

 taget i nærmere Betragtning, stadfæstede det (sé hans Udtryk 

 herom foran S. 179 Anm.). 



linder sin Flytning fra den ene Side til den anden, vender 

 delte Øie sin Pu pille eller For flade skelende opad og 

 indad, dreiende sig om sin horizontale Axe næsten indtil 90°, 

 en Vinkel, som senere endog maa naa indtil 180°, inden Øiet 

 kommer i sin rette og blivende Stilling paa den anden Side. 



Øiets Vandrings vei ligger ingenlunde, som Prof. 

 Wyv. Thomson snarest vilde formode det, imellem Ryg- 

 finnens Rod og Hovedets elier Kraniets Overflade, 

 men dybere nede, saa at Finneroden og dens Muskler ikke 

 i mindste Maade forstyrres ved Indsænkningen og Gjennem- 

 gangen, hvilket allerede en nølere Undersøgelse af Indbøiningen 

 under RygGnuen paa Blindsiden viser, men som endnu tyde- 



