238 



der hidtil ikkun er kommen til Iagttagelse saa faa Individer af 

 Gjennemgangsstadierne. Der maa jo høre et særeget Held til 

 at træffe paa disse Former just i det Par Dage eller tre, da 

 Gjenneragangen foregaar, og det er deraf forstaaeligt, at dette 

 Held snarere faldt i saadanne Søfarendes Lod, som Hygonis, 

 Andreas og Andres, der Aar efter Aar gjennemseilede til vex- 

 lende Aarstider de samme Strøg af Atlanterhavet, end i de 

 S. 227 nævnte Naturforskeres paa «Challengern , hvilket Skib 

 jo under Expeditionen kun i enkelte, om end større Linier gjen- 

 nemskar Oceanerne. 



2) at Øiets Gjennemgang sker under en vis Veltning 

 om dets horizontaleAxe, en Skelen, hvilken imidlertid paa 

 de levende Individer har vist sig i en meget større Styrke, end 

 man efter Spiritus-Exemplarerne skulde formode, men som har- 

 monerer vel med den ov^rordenlige Bevægelighed, Øinene have 

 hos de voxne Flyndre. At Øiet allerede under sin Vei igjennem 

 Dyret har vendt sig, eller kan vende sig under en Vinkel af 

 180°, og allerede i denne Stilling igjennem sin egen klare 

 Krop kan have detSynsfelt, som det senere fa ar efter 

 fuldendt Vandring, er en overraskende Kjendsgjerning! 



3) at i samme Grad, som Øiet sænker sig under Resorp- 

 tionen dybere ind i Hovedet, dets forrige ydre Omgivelser 

 snøre sig mere og mere sammen, og at tilsidst Aab- 

 niugen lukkes, omtrent samtidigen med at Øiet træder igjen- 

 nem paa den modsatte Side, er en interessant Iagttagelse, der 

 for mig har saa meget større Betydning, som jeg troede hos 

 et af mine Flynder-Individer at sé Spor af Blindsidens Øieaab- 

 ning, men Irygtede for at noget Slid paa Dyrets Huddække der 

 havde fundet Sted. 



4) at i ét Punkt Agassiz mener ifølge Iagttagelserne at 

 maatte afvige fra mig med Hensyn til disse Flyndre, nemlig 

 deri, at Blindsidens Øie gaar uoder Basis af Rygfinnen og 

 over Pandebenet, og ikke «under Pandebenet" (sé de tre sidste 



