35 



vore Doktorer i Tlicologi betale derfor deres Disciple al anvende 

 den. Imamen Abdallah b. Sa'd al-Jafei Schafeit har forfaltet el 

 Udtog af samme«. — [Jagtet Ibn-Asakir (f. 499 -[ bil), adskilt 

 fra sit Værks Hovedperson el-Ashari (f 324)') ved et Tidsrum at 

 benved 260 Aar, rigeligen tilfredsstiller sin Lyst til al omgive 

 Orlhodoxiens Begrunder med en Helgenglorie af alle Slags 

 fromme Sagn , oplyser hans Værk dog ganske fortrinligen den 

 hele religiøse Udvikling af Islam især gjennem Aarhundrederne 

 efter el-Asbari og giver os tillige el interessant Billede af den 

 forbitrede Kamp mellem de to Hovedretninger: del ældre 

 ortbodoxe Tarii, repræsenteret ved de 4 Traditionsskoler: 

 Shafeiter, iVlalekiler, Hanefiter, Hanbaliler, og del modernere 

 p hilosop 11 isk- rationelle, der især finder sit Udtryk i 

 Moblazaiiternes Lære. Imellem del 2del og 3die Aarbundrede 

 vare disse Sidste nær ved at vinde Sejren; da fremstaar hen- 

 imod Slutningen af det 3die Aarhundrede Abu-I-Hasan el- 

 Ashari, der oprindeligen selv bekjendte sig til Moblazaiiternes 

 Lære, men efter olTentligen al have afsvoret dennes Sætninger 

 som religiøse Vildfarelser pludseligen fremstod som Forsvarer 

 af en Orlhodoxi, der kun havde nødig al bringes i et strengere 

 System af Gazzali for at bevares i den næslen uforandrede 

 Form, hvorunder vi for Øjeblikket finde Islam. Del lykkedes 

 imidlertid Ashari først efter en voldsom Strid saavel med sine 

 ældre Troesfæller Mohtazalilerne , for hvem ban gjaldt som 

 hyklersk Apostal, som med det ortbodoxe Parti, af hvem han 



') Foruden dette Værk og en stor Del Traditionsskrifter tiar Ibn-Asakir 

 skrevet en meget stor Damaskus' Historie, omfattende 80 Bind, 

 der bringer Ibn-Klialiiqån (v. l'edition du Caire I. p. 477) til <nt be- 

 mærke, at Forfatteren allerede i sin tidligste Ungdom havde udkastet 

 Planen til dette Værk; desuden et Udtog af Yaqiitis geograph. Lcxicon 

 Mo'djem al-boldån og et biogra{'hisk Lexicon over berømte Mænd og 

 Kvinder, der vare samtidige med Propheten. Hans Fødsels- og Dodsaar 

 (499 — 571), der angives i en Note føjet til det forste Blad i Leipz.- 

 Haandskriftet, svare ganske til H. Chalifas og Ibn-Ktiailiquns Angivelser. 



3' 



