44 



altsaa baade Koran og Sunna anvendte til Forherligelse af vor 

 Reformators og hans Tilhængeres Orthodoxi. Dog ikke alene 

 hans Oprindelse var det nok paa denne Maade at hævde, man 

 maatte tillige søge en Bekræftelse for den Tid, da han opstod, 

 og vi have i denne Henseende en interessant Tradition , der 

 indeholder en Art Udsigt over Islams Udvikling i det mindste 

 saaledes, som den opfattes af en Commentalor, samtidig med 

 Ibn-Asåkir. «Gud», har nemlig Propheten sagt, «vil i Begyn- 

 delsen af hvert Aar hundrede sende dette Folk en 

 Reformator i Troen». uJeg har hørt», tilføjer Ibn-Asåkir, 

 «vor Imam Abu-1-Hasan Ali udvikle fra Prædikestolen i Damask 

 denne Tradition, der er bekræftet ved Abu-Alqamas Vidnesbyrd, 

 saaledes: I Begyndelsen af Isle Aarhundrede fremstod som 

 Sandhedens Forkæmper Omar b. Abd-el-Aziz (f 101 H.), i 

 Begyndelsen af 2del Aarhundrede Moh. b. Edris Schafei 

 (-]- 204 ti.), i 3die Aarhundrede el-Ashari, i det 4de Aar- 

 hundrede Ibn al-Båqillåni ^), i del 5te Chalifen Moslarshid 

 bil la h (f 529), skjøndt efter min Mening Imam Abu- H amid 

 Moh. al- Gazzali^), berømt ved sin Lærdom og sine Skrifter, 

 snarere burde have været nævnt. Andre have tænkt paa A bu- 

 l-Abbas Ahmed b. Omar b. Soreidj som det 3die Aar- 

 hundredes Reformator, men vor ovenfor meddelte Anskuelse er 

 langt rigtigere, da el-Asharis Fremtræden i Egenskab af Sunnas 

 Forsvarer er inderligere knyttet til den religiøse Reform, idet 

 han udviklede en heftig Kamp mod MohtazaHterne og andre 

 kætterske Sekter og udbredte en Mængde Stridsskrifter mod 

 disse. Abu-1-Abbas b. Soreidj derimod kan kun betragtes som 



') Abu Bekr b. al-Thayib b. al-Dåqillåni var Kadhi i Bagdad og gjorde sig 



berømt som theologisk Forfatter; han dode 403 H., s. Ab. annal. Islam. 



t. III p. 21. 

 '■') Al-Gazzall er en af de berømteste blandt Islams Theologer, som bragte 



el-Asharis Lære til systematisk Afslutning ; han døde 506, v. ibd. t, III 



p. 375. 



