54 



Begs Minister 'Amid el-Muik. Ifølge detle havde Ahu-i-Hasan 

 ved at opfriske de gamle Traditioner bragt den orihodoxe Lære 

 igjen i Kraft, saaledes som den var foredragen i den ældste 

 Tid af Abu-Hanifa (f 150 H.) og Sofyan at-Thauri fra 

 KufaM, Awzåi") og andre Theologer fra Syrien, Malik b. 

 Anas (f 178 H.) og Shåfei (f 204 H.) fra Mekka og Medina, 

 Ahmed b. Han bal (-J- 241 H.) og de ældste Tradilionssamlere 

 Laith b. Sa'ad-'^), Bochari, Muslim fra Nisapur^) o. a. 

 Han var den Imam, som ifølge Prophetens Løfte skulde føre 

 Slægten mellem det 3die og 4de Aarhnndrede tilbage til den 

 sande Tro, og det var hans Slægt, der som nedstammende fra 

 Abu Musa havde modtaget denne Kaldelse af Prophelen, hvis 

 Ord ikke svigter. Efter Prophetens Død bekæmpedes Kætteriet, 

 der begyndte at udbrede sig, paa samme Maade af Abu Bekr, 

 som blev understøttet heri af Abu-Musa, Prophetens berømte Vaa- 

 benbroder; senere da de kætterske Anskuelser vandt slørre Ud- 

 bredelse, og man begyndte at opgive Aabenbaring og Sunna, 

 idet man forkastede disses Lære om Guds Egenskaber, haus 

 Liv, hans Magt, Viden, V illie, hans Syn, Hørelse og Ord, 

 om Prophetens natlige Himmelfart, Straffen i Graven, 

 Vægten i Paradiset, Skabelsen af Paradis og Helvede, 

 de Troendes Frelse fra Helvede, Paradisets hellige 

 Vandbassin, Prophetens Forbøn for de Troende, de 

 fire første Chalifers Rettroenhed, og paastod, at en 

 Del af disse Læresætninger stred mod Fornuften, — da lod 

 Gud af Abu Musas Slægt fremstaa den Imam, som førte den 



') Sofyan Ibii Said at-Tliauri, beronit Tiaditionssamler, døde 161 H. 

 ^) Abn \niru Abd ei-Rahman el-Awzåi hørte til de berømteste Lærde 



i samme Egenskab i Syrien (f 167 H.), hvor hans Grav findes i Beyruth, 



cfr. Ab. annal. Islam t. 11 p. 31 — 43. 

 ') Laith b. Sa'ad (f 175 H.) var en al' de ældste og berømteste Retslærde 



i Ægypten, s. Mehren Cah. og Keråfat I p. 86. 

 *) Bochari, Forfatter Ul det beixjendle Traditionsværk Sahih, døde 256, og 



Abu-1-Hasan Muslim, ligeledes beiomt Traditioussamler, 261 H., s. 



Ab. annal. t. 11 p. 237, 249. 



