62 



1. Vi bekjende Tilværelsen al' Gud, hans Engle, hans 

 IJøger, hans Udsendinge, af Alt, som er aabenbaret 

 ved Gud, af alle sikre Traditioner, udledede fra Propheten; 

 vi forkaste Intet af alt delte. 



2. Vi bekjende, at Gud er een, eneste, evig; at der 

 ingen (Jud er til foruden ham; han har hverken 

 Hustru elier Barn; 



3. at Muhammed er hans Tjener og hans Apostel; 



4. at Paradis og Helvede have virkelig Existents, 

 at Dommedag vil komme, uden at man bør have 

 nogensomheist Tvivl herom , at Herren da vil vække de 

 Døde af Graven ; 



5. at Herren indtager sin Plads paa den himmelske Trone 

 efter Koranverset : «Den Barmhjertige, som sidder 

 paa Tron e n»^j ; 



6. at han har Ansigt efter Verset: "Herrens Aasyn vil 

 forblive i Glands og Herlighed«^), at han har Hænder 

 efter sit eget Udsagn: »Herrens Hænder ere aabne«^) 



og Jeg har skabt med mine Hænder"*), at han 



har Øjne, men at det er os umuligt nærmere at gaa ind 

 paa Beskrivelsen af delte; han selv har sagt: "Den 

 svævede for mine Blikke"^). Hver, som forklarer paa 

 anden Maade Herrens Navn og Væsen, er i Vildfarelse. 



7. Vi tillægge Herren Alvidenhed efter haus Ord: "Han 

 har aabenbaret Dig Koranen i sin Alvidenhed"''), 

 og "Kvinden føder ikke Noget til Verden eller 

 bærer, hvad han ikke har Kundskab om"^). 



M s. 20 V. 4. 



■') S. 55 V. 27. 



^) S. 5. V. 69. 



*) S. 38 V. 75. 



5) S. 54 V. 14. 



6) S. 4 V. 164. 

 ') S. .35 V. 12. 



