65 



Nær værel se« M> og dengang, da Moses anraable om al 

 skue IJerren, og Gud aabenbarede sig paa Bjerget og lagde 

 del i Sløv, erklærede han Moses, al han aldrig skulde skue 

 ham i denne Verden'-^). 



15. \i anlage, al man ikke bør erklære Nogen for vanlro, som 

 hører lil Islams Menighed, paa Grund af en begaaet Synd, 

 som Hor, Tyveri, Nydelse af Vin, tverlimod de Uafhængiges 

 Mening, som paaslaa, al de ere paa Grund heraf lige med 

 de Vanlro^). Med Hensyn lil Dødssynder og lignende 

 lære vi, at den, som har gjort sig skyldig heri efter at 

 have anset en saadan tilladt, er vantro, forsaavidt han ikke 

 har været overbevist om Forbrydelsens Ulilladelighed. 



16. Vi anse Begrebet »Islam« o: "Hengivenhed i Guds Villie» 

 at være af større Omfang end Begrebet «Tro» ; derfor er ikke 

 enhver Art af "Islam« identisk med «Tro» (Imån). 



17. Vi tro, at Herren styrer vore Hjerter, som ere mellem hans 

 to Fingre, at han vil lægge Himmelen paa en Finger og 

 Jorden paa en anden ifølge en fra Propheten udledet Tra- 

 dition ; 



18. al han ikke vil lade indtræde enten i Paradis eller 

 Helvede nogen Troende eller Enhedsbekjender undtagen 

 efter Prophetens Vidnesbyrd; vi haabe, at Syndere engang 

 ville indtræde i Paradis, uagtet vi frygte Helvedes Straf for 

 dem; vi tro, al Herren vil ved Prophetens Forbøn udfri 

 en Mængde fra Helvede, efter al de ere blevne brændte 

 der; vi antage Straffen i Graven, den reelle Tilværelse af 

 Vandbassinet, af Vægten, af Broen og af Opstandelsen, at 

 Herren vil samle Alle paa Opstandelsens Dag og holde Ret 

 for de Troende, at Tro, der viser sig i Ord og Handlinger, 

 kan voxe eller aflage i Overensstemmelse med de sikre 

 Traditioner, der udledes fra Propheten. 



') S. 83 V. 15. 

 ^) S. 7 V. 139. 

 ') Sign. p. 69 i det Foreg. 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1877. 



