107 



ned i Frohviden, møder den ofte her stor Modstand og faar 

 ikke IMads nok til sin Udvikling; man ser da dens øvre Ende 

 løftes i Vejret, ofte helt op til det nu tomme Archegoniums 

 øvre Ende, og i Regelen løsrives den ovenfor omtalte lykke, 

 porøse Archegonievæg og løftes med op (Tav. IV, 1 ved in). 



Kimtraaden er forøvrigt dannet af langstrakte, tyndvæggede 

 Celler, ganske som hos Conifererne, med afstumpede Ender (III, 

 25); jeg har oftere hos Ceralozamia fundet ejendommelige, uregel- 

 mæssige, afrundede Konkretioner i dem, hvis Natur jeg ikke 

 kjender (lagte i Saltsyre svinde de ikke, hvorfor de neppe ere 

 oxalsur Kalk; dog finder der en livlig Gasudvikling Sted, og det 

 samme sker ved Chlorzinkjod , der tillige farver Væggene sort- 

 violette; de synes ofte at være hule, luftfyldte i det Indre). 



Paa Spidsen af Kimtraaden sidder et meget smaacellel Væv, 

 der tillige er meget protoplasmarigt, derfor mørkere end den 

 indholdsfattige Kimtraad, og som ved begge disse Forhold er 

 temmelig skarpt afgrænset mod denne. Dette er Kimanlæget. 

 Det synes i hele sin Bygning at slemme nøje med Coniferernes 

 Kimanlæg, men forøvrigt ere de Oplysninger, som jeg kan give 

 om dets Ldviklingsmaade næsten ingen, — desværre, thi da 

 Cycadeerne aabenbart i det Hele staa paa et lavere Udviklings- 

 trin end Conifererne, er det tænkeligt, at den Voxemaade ved 

 kryptogamisk Topcelle, som kjendes hos disses Kim i deres 

 yngste Stadier, ogsaa og maaske meget tydeligt vil gjenfindes 

 her. Jeg afbilder (Tav. IV, Fig. 3, 4 og 2) to Overfladebilleder 

 af og et optisk Længdesnit gjennem Kimtraade for at vise Lig- 

 heden med Conifererne (nærmest er vist Taxus); jeg har ofte 

 iagttaget overfladiske Partier af Kimanlæget, der ligesom dannede 

 for sig afgrænsede Helheder med egen Spidsevæxt ved tvesidet- 

 kileformet Topcelle, og et saadant Parti sees midt i Fig. 3. 



Fra Grunden af Kimanlæget sees smaa kegleformede Celle- 

 rækker udvikle sig frit tilbage (Fig. 3, 4). 



I Januar ere Frøene af Ceratozamia modne; de løsne sig 

 let fra Frugtbladene, og det ydre som Kjødet paa en Stenfrugt 



