Ild 



/■y, ug II, 24). Disse udgaa Ira lUisis af Ægget og forløbe i den 

 Del al (li't, som iikui vilde træire paa , naar man lænker sig 

 Kjærnespidsens Overtlade fortsat længere ned; de ende nøjagtigt, 

 lige hvor Integumenlels frie Del og Kjærnespidsen begynde (ved 

 Krydset i III, 14). Inden lor disse Karstrænge findes endelig et 

 nyt Parti Parenkym , der umiddelbart omgiver Trøhviden og 

 strækker sig op om Kjærnespidsen (c", Fig. 14, Tav. III). Hvis 

 man vil antage en Sammenvoxning af Integumentet med den 

 nedre Del af Ægkjærnen (eller Sporangiet), maa dette Parenkym 

 nærmest regnes til den sidste, og Karstrængene komme til at 

 ligge lige midt i Sammenvoxningsfladen. 



Hele delte til Integumentet og til Nucleus hørende ensartede 

 Parenkym med Karstrængparliet tørrer hos Ceratozamia ind og 

 presses sammen til en tynd, brun Hinde, der let løsnes saavel fra 

 Stenlaget som fra Kjærnen af Frøet, og i hvilket de anastomoserende 

 Karstrænge danne et brunligt Næt, der pludselig hører op om- 

 trent ^ neden for Spidsen, nemlig hvor Kjærnespidsen begynder 

 (II, 24). (Læs forøvrigt Brongniart, 2, Ann. d. se, p. 240). 

 Denne Hinde viser sig altsaa i sin øvre Del dannet af 2 helt 

 adskille Lag (c' og c", Tav. III, 14), nemlig af Integumentets indre 

 Lag og den derfra adskilte, til et tyndt Parti indskrumpede 

 Kjærnespidse med Pollenkamret o. s. v. (hos ældre Autores kaldt 

 scutellum eller vitellus). 



Tallet af Karstrænge i dette Iredie Lag er forskjelligt, men altid 

 stort (hos Ceratozamia indtil c. 50; II, 23); hos Zamia færre, om- 

 trent 20 — 30). Mellem det uden for og det inden for Karslræng- 

 kredsen liggende Parenkym er der ingen eller yderst ringe 

 Forskjel; det indeholder ingen eller kun faa Gummigange, men 

 mange garvesyreholdige Celler. Hos Cycas er den Del af dette 

 Lag, som ligger under Kimsækken, meget mægtigt (Tav. III, 

 Fig. 14 ved c, se ogsaa Hookers Fig. af C. circinalis^ Bol. Mag. 

 t. 2827 og lUchards, I, Tab. 26, Fig. c, o. a. samt .Miquel, 

 19, S. 370). Det danner her vist et Slags Perisperm og 

 skrumper ikke ind til nogen tynd Hinde som hos Ceratozamia 



