_1^6 



(Og efter Miqiiel hos Macrozamia, Dioon, Encephalartos og 

 mange Zamia-Xxi&v). 



Om Karstrængforgreningen i Ægget maa jeg endnu 

 tilføje følgende: saa vel de i Yderlaget som de i Inderlaget 

 værende Strænge have et fælles Udspring. De samles i Basis 

 af Ægget i nogle faa, og disse kunne atter følges til et fælles 

 Udspring fra en eneste af Frugtbladets, til Siden udbøjende 

 Ribber. Van Tieghem (4, S. 270, PI. 13) har meddelt nogle 

 Bidrag til Cycadeblomstens Anatomi. Mine Undersøgelser be- 

 kræfte i alt væsentligt hans med Hensyn til Forløbet og For- 

 greningen af Karstrængene i Frugtbladene af Cycas circmalis, 

 Zamia furfuracea og Ceratozamia (Tav. III, Fig. 6 — 12). 



Af de dichotomisk forgrenede Ribber, som gjennemløbe 

 Bladet, afgives Sidegrene til yEggene ; disse tregrene sig i 

 Regelen hos Cycas (III, 6 — 12); den midterste Stræng opløser 

 sig i Chalaza-Regionen i en Mængde, som under gjentagne 

 Delinger danne den i Inderlaget omtalte Krans; de yderste for- 

 syne Yderlaget, men afgive ogsaa Slrænge til Inderlaget. 



Hos Zamia og Ceratozainia opløser den til Ægget gaaende 

 Stræng sig strax i flere kransstillede uden Midtstræng; lidt 

 oven for Æggets Basis bøjer et Antal udad og forsyner Yderlaget 

 uden nogensinde al danne Anastomoser, medens Resten under 

 talrige Delinger og Anastomoser forsyner Inderlaget. Saaledes 

 fandt jeg hos et Frø af Zamia furfuracea i Æggets Basis 3 

 Strænge; lidt højere oppe havde de delt sig i 6, af hvilke 4 

 gik omtrent vandret ud til Yderlaget, hvor de delte sig, saa at 

 6 opstod; i et Æg af Ceratozamia fandt jeg i Basis 9 eller 10 

 Strænge, der ved Deling afgave et lige saa stort Antal til Yder- 

 laget. Overensstemmende hermed ere Strasburgers Frem- 

 stillinger af Zamia Fischeri (6, S. 248 — 49). 



Den udviklede Kims Bygning. 



Karakteristisk for Cycadeerne er, som Al. Braun vist først 

 har udtalt for et Par Aar siden (13, S. 315), en mærkelig 



