152 



ikke mindst Hammers Autoritet som en Forfatter, der særlig 

 har beskjæftiget sig med den tyrkiske Historie og i flere Aar 

 opholdt sig i Konstantinopel, der senere har ladet denne An- 

 skuelse beholde saa megen Indgang allevegne. Hos os træffes 

 den i danske Reiseminder fra Syden: »Storherren antog det 

 gamle Byzants's Vaaben, Halvmaanen, som sit eget Tegn; han 

 satte den paa Moskeernes Kupler og paa Skibets røde Flag; 

 overalt i hans udstrakte Lande skulde den vise, at han var 

 Herre over det gyldne Hornn^). Saaledes hedder det ogsaa 

 senere i et af de fortrinligere tydske Skrifter om Konstantinopel, 

 hvor der gives en Sammenligning mellem Stadens Udseende 

 som hedensk og som kristen: uDen voxende Maane var det 

 hedenske Byzants's ældste Vaabenskjold, som i Aarhundreder 

 blev fortrængt af de kristelige Keiseres Kors og først af Tyr- 

 kerne igjen blev indsat i sin gamle Ret»-). Man feiler dog 

 neppe, naar man antager, at den omhandlede Anskuelses almin- 

 delige Udbredelse i den nyere Tid især hidrører fra et engelsk 

 Skrift. Herved sigtes til EUot Warburtons Bog om « Halvmaanen 

 og Korset") , hvoraf der i det Mindste er udkommet ni forskjel- 

 lige Udgaver. I denne Bog findes blandt Tillæggene et, der har 

 til Overskrift «0m Halvmaanen og Korset som Symboler«, og 

 her hedder det ligeledes: »Halvmaanen var Symbolet for Byen 

 Byzants, og dette Symbol blev adopteret af Tyrkerne«^). Det 

 kan herefter ikke forundre, at den her omhandlede Anskuelse 

 ogsaa i den nyeste Udgave af Encyclopædia Britannica nu 



Herkunft und Bedeutung. Jos. von Hammer, Constantinopolis und der 



Bosporos. Pesth. 1822. I, 21. 

 ') L. Ussing, Reisebiileder fra Syden. Kjøbenhavn. 1S47. S. 88. 

 ') Der wachsende Mond war das ålteste Wappenschild des heidnischen 



Bj'zanz, welches Jahrhunderte lang vom Kreuze der christlichen Kaiser 



verdrangt , erst durch die Tiirken in sein altes Recht eingesetzt vvurde. 



Quitzmann , Deutsche Briefe iiber den Orient. Stuttgart. 1848. S. 438. 

 ') The Crescent was the Symbol of the city of Byzantium and was adopted 



by the Turks; Eliot Warburlon, The Crescent and the Cross. Ninth 



Edition. London. 1852. Appendix p. 372. 



