163 



under Artiklen Byzantium flndes fastslaael som en Kjends- 

 gjerningi). 



Men er nu denne Mening virkelig rigtig? Mod den taler 

 slrax, at Tyrlterne ellers have viist alt Andel end Interesse for 

 den græske Fortid. Dermed skal dog ikke være sagt, at de 

 ikke have optaget Et og Andel fra de græske Keiseres Indret- 

 ninger; paa en saadan Optagelse kan der tvertimod anføres ad- 

 skillige Exempler, som naar man — for her kun at anføre eet — 

 ikke uden Grund har seet en ligefrem Fortsættelse af de græske 

 Keiseres Livgarde i de saakaldte Peiks eller Sultanernes Liv- 

 drabanter med deres lange Spyd, lange guldbroderede Kjortler, 

 gyldne Bælter, store forgyldte Hjelme med sorte Fjerbuske, som 

 en Dansk, der førend Janitscharernes Udryddelse og de derved 

 fremkaldte Omdannelser var sendt i et diplomatisk Ærinde til 

 Konstantinopel, endnu der traf i Sultan Mahmud Il's Følge i 

 Aaret 1824 -). Men det er uden Grund, naar Tristan har 

 antaget, at Tyrkerne endnu ved Erobringen af Konstantinopel i 



') The Byzantine stamped a crescent on their coins as a symbol — , a de- 

 vise, •which was retained by the Turks to this day. Encyclopædia Bri- 

 tannica, a Dictionary of Arts, Sciences and general Litterature. Ninth 

 Edition. Volume IV (Edinburgh. 1876. 4°.), p. 615. 



') Clauswitz, Skildringer og Reise-Optrin fra Tyrkiet og Constantinopel , i 

 Molbech's Nordisk Tidsskrift for Historie, Literatur og Kunst. Kjøbenhavn. 

 1827 — 1836. II, 258. Som "vetus h la Eomaine« nævnes de i Mé- 

 moires du Baron de Thott sur les Tures et les Tartares. Amsterdam. 

 1784. J, 137. Mere tvivlsomt er det, om de to Partier ved det tyrkiske 

 Dscherid-Spil eller Landsekastningen af galoperende Ryttere, de saa- 

 kaldte Lahanadschis og Bahmiadschis, virkelig, som en engelsk For- 

 fatter har villet, tør betragtes som o en aabenbar Efterligning« af de 

 gamle byzantinske Partier, de Blaae og de Grønne, der optraadte paa 

 Hippodromen og adskilte sig ved disse Farver. Det er hos White 

 (Hausliches Leben der Turken. Nach dem Englischen von Alfred Reu- 

 mont. Berlin. 1844 — 1845. 1, 201.), at man trælTer denne Mening; vist 

 er dog kun, at som de græske Keisere fordum, saaledcs vare ogsaa Sul- 

 tanerne Medlemmer af det ene eller andet af de kæmpende Partier; 

 Sultan Mahmud il hørte endnu til Bahmiadschis, hans ulykkelige For- 

 gænger, Selim III, til Lahanadschis. Jvnfr. Rambaud, De Byzantino 

 Hippodromo et Circencibus factionibus. Parisiis. 1870. 



