Tilstand; i denne grødede Masse har jeg uden Vanskelighed 

 kunnet erkjende hine Krebsdyr blandede med et stort Antal af 

 Kroge, Sugekopper og Smaadele, tilhørende dens egen Art. 



Selv er den, som bekjendt, et væsentligt Fødemiddel for 

 Sælerne. 



Da det maatte formodes, at de Modifikationer, de nordiske 

 Hvaldyrs og Sælers Olier (Tran) frembøde, kunde have deres 

 Grund i en allerede i Fødemidlerne tilstedeværende Beskaffenhed 

 af Olien, undersøgte min afdøde Kollega, Prof. E. Se har lin g, 

 et større Kvantum nedsaltede Dyr af Gonater med Hensyn til 

 den særegne Beskafl'enhed af den teuthophage Døglings Tran; 

 men han fandt, efter hvad han meddelte mig, ikke noget 

 kemisk ejendommeligt ved den uhyre rigelig tilstedeværende Olie. 



Det andet Forhold, jeg vilde berøre her, er denne Blæk- 

 spruttes Evne til at udstøde en stærk Lyd, saaledes som Eski- 

 moerne have angivet det fra flere Egne af Grønland. I denne 

 Henseende skal jeg minde om, at allerede i 1856 (Forhandlinger 

 ved de skandinaviske Naturforskeres syvende Møde i Christiania 

 1856. Chria. 1857.) har jeg i al Korthed anført de mig bekjendte 

 Data om Blækspruttelydene i Anledning af, at det var bestemt 

 angivet om den store Sømunk, at den vel ikke talte, men udstødte 

 frygtelige Hyl. Til de fra Barbut (genera vermium). Gudløg 

 Sven s en (Islandsk Maanedsskrift 1774), og Olavius (Skagens 

 Beskrivelse S. 149) hentede direkte Iagttagelser om Blæksprutters 

 Hylen og Skrig, hvilke vel alle maatte angaa Omm. todarus 

 eller Todarodes sagittatus (Lamk-.) , en Hylen «som fuldkommen 

 kan høres en halv Fjerdingvej , naar den bliver jaget paa Land 

 af Graasey, eller andre lige saa farlige Efterstræbere ,» føjede 

 jeg da følgende om den Slægtsform, der her særlig beskjæf- 

 tiger os: 



«0m den grønlandske Onychoteuthis [Gonahis Fabricii 

 (Lichi.) havde Inspektør, Kapt. Hollbøll og Distriktslægen, Ba- 

 taillonskirurg Rudolph meddelt ham, at Grønlænderne tillægge 



