140 



2,r og 2,B, 



3) Naar ved ovenstaaende Beregninger efter (3 r og 2 R) 

 Konstanten n har været lille, bør det forsøges, om man ved at 

 udelade den ene Afstand, kan flnde Formler III, som tilfreds- 

 stille Observationerne. Man har da først at beregne I og m af 



T^ = Z -f- int.^ 



r,f = Z -)- mt.^ , 

 dernæst ^ og -S af 



7^3= ^ + 5 Log {l^mi^) 

 R, = A-\- B Log [l^mt^]. 



4) Har derimod m'^ — 4 ni været lille, positiv eller negativ, 

 da prøves Formlerne IV. Man beregner a' og h' af 



r^= a' -\- b't^ 

 r.2 = a' -\- b't^ 

 og c' og d' af 



[a' -\- b't.^) R^ = c'+d't^ 



(a'+ b't^) R^ = c'4- d't^. 



Og saaledes vil man overhovedet strax have at regne, 



dersom de iagttagne Forandringer have været meget 



smaa baade i Afstand og Retning. 



5) Naar endelig /9 kun havde afveget lidet fra 1 i Bereg- 

 ningen af II ved (3r og 2R), eller dersom Unøjagtigheden i 

 Observationerne skulde lade /9 vise sig større end 1 , saa at 

 Banens konvexe Side vilde vende mod Hovedstjernen, da bør 

 man efter V beregne en retlinet Bane. 



Har man her kunnet tage samtidige Afstande og Retninger 

 i Brug, vil heller ikke dette Tilfælde volde nogen Vanskelighed. 

 Man behøver jo da blot at forvandle de polære Koordinater til 

 retvinklede. Men har man ikke kunnet vælge Observationerne 

 paa denne Maade, ^bliver Sagen noget vanskeligere. Svare de 

 givne Værdier t^ og r^, t^^ og r^, t.^ og R-^ samt t^ og R^ til 

 hinanden, kan man dog først ved Elimination danne sig en 



