141 



Ligning, hvori alene det ubekjendte Forhold, k^ mellem Areal 

 og Tid indgaar; sætles æ = 2k = ns^ da findes 



f xcoiiR,—R ^ ){t,—t.,).(t^-t,r-~r,''.(to—t;){t,—t,) — r,\{t,—ts){t,—t,) \ ' 



som maa ordnes efter Potenser af x og løses. Hvilken af de 

 to Rødder, man skal bruge, vil man i Reglen let kunne se 

 paa en uafhængig omJrentUg Bestemmelse af Forholdet mellem 

 Areal og Tid, ved en Ligning x{tm—t,i) = TmTn sin {Rm — Rn) 

 med andre Observationer. Naar x er fundet, kan man beregne 

 Z, m og n af de tre Ligninger 



^2^ = I -\- mt^ -{- nt^ 



x(t, — t.,)cot(R, — R.^) = l-\-m ^'^ ^ ^ ^nt^t,. 



Ligningen 4 .»^ = 4 /n — m- kan nu bruges til Prøve. Derefter 

 beregnes 



10 = — m :1n og s = æ \n. 

 Tilsidst har man da i Ligningerne, 



r cos [R — P) = V n . s 



r sin (R~ P) = Vn {t — lo), 

 for t.^ med R^ og t^ med R^ Midler til at beregne baade r.^ 

 og 7*4 og to Værdier af den endnu ubekjendte Konstant P. At 

 disse skulle stemme nøjagtigt overens, er tilsidst en ikke over- 

 flødig Prøve paa hele Regningen. 



2,r og 3.B. 



Tilfælde, hvor man rettelig skal bruge 2 Afstande og 3 Ret- 

 ninger til Bestemmelse af Interpolationsformlernes Konstanter 

 ville hyppigt forekomme, især naar man enten skal anvende 

 ældre Observationer, hvor kun Retningerne ere nogenlunde paa- 

 lidelige, eller naar Afstanden i en Del af Observationstiderne 

 har været meget lille. Dersom der her ikke kan opstilles 



