172 



Bvilken Lov den tetaniske Bevægelse, betragtet som Funk- 

 tion af Irritationerne, fulgte, har hidtil ikke været oplyst. Kun 

 for Resultatet af 2 paa hinanden følgende maximale Trækninger 

 har Helmholtz i en for Muskelfysiologien fundamental Afhand- 

 ling fundet en tilnærmet Regel (den saakaldte Summationslov). 



De i denne Oversigt beskrevne Forsøg sigtede til at oplyse 

 nogle herhen hørende Forhold, idet den kontinuerlige Sammen- 

 træknings Afhængighed af den enkelte Irritations Styrke og de 

 paa hinanden følgende Irritationers Interval undersøg-tes, oprin- 

 delig saaledes, at der søgtes bestemt de nævnte Momenters 

 Indflydelse paa den største Højde, Tetanus naaede, førend 

 den ved Musklens tidligere eller senere indtrædende Træthed 

 igjen aftog; ved denne Fremgangsmaade fandtes da følgende 

 foreløbige Regler: 



1. Den største Højde, Musklens Sammentrækning naar, er 

 uafhængig af Antallet af Irritationer i Tidsenheden; men 

 denne største Højde opnaas ved stor Frekvents i kortere 

 Tid end ved ringe Frekvents. 



2. Naar Styrker af det enkelte Irritationsslag stiger, stiger 

 ogsaa indenfor en vis Grænse den største Højde, som 

 Tetanus naar. 



3. Den efter Tetanus undertiden optrædende blivende For- 

 kortning (Tiegelske Kontraktur) er størst ved stærk Frekvents 

 af Irritamentet og stærke enkelte Irritationer; ved ensdan- 

 nede Tetani stiger Kontrakturens Størrelse med Tetanus' 

 Varighed. 



4. Naar en Muskel har været i Tetanus, frembringer en umid- 

 delbart efter Tetanus' Ophør indvirkende Irritation en større 

 Virkning, end samme Irritation havde før den tetaniske 

 Sammentrækning. Dette finder Sted, hvad enten der efter 

 Tetanus er blivende Forkortning eller ikke, og selv om 

 Irritationen før Tetanus Begyndelse frembragte -maximale 

 Trækninger«. 



