185 



bolske Form og forbigaas derfor i denne korte Oversigt. Den 

 ene Asymptote er da den Grænse, henimod hvilken Musklen 

 ved Ophør af Irritationen stræber. Denne Asymptotes Behg- 

 genhed over den oprindelige Abscisseaxe lader sig beregne og 

 er det nøjagtige Udtryk for Kontrakturens Størrelse efter den 

 givne Definition. 



Vi have da fundet, hvorledes Kontrakturen maa maales; til- 

 bage staar at finde, hvilken Funktion af Tiden den er under en 

 kontinuerUg fortsat Muskelsammentrækning. Den simpleste 

 Fremgangsmaade syntes at være følgende, som jeg først for- 

 søgte: Man tetaniserer Musklen a Sekunder og bestemmer den 

 derefter blivende Kontraktur; efter at Musklen i længere Tid 

 har udhvilet sig, tetaniseres den fuldstændig paa samme Maade 

 2a Sekunder, dernæst 3a Sekunder, saa atter 2a Sekunder og 

 endelig a Sekunder, idet man lader Musklen hvile sig tilstræk- 

 kelig mellem hver Tetanus. Kontrakturen bestemmes for alle 

 disse Tetani, og der undersøges, hvilken Funktion den er af 

 Tetanus' Varighed. 



De tilbagegaaende Kontrolforsøg viste imidlertid, at naar 

 en Gang en Tetanus af længere Varighed har fremkaldt en 

 stærkere Kontraktur, denne da er mere tilbøjelig end forhen til 

 at optræde stærkt selv efter en kort Tetanus. Dette Fænomen 

 vedrører os imidlertid ikke her, ligesaalidt som Kontrakturens 

 Forhold ved Tetani af forskjelig Højde. Det er Kontrakturens 

 Udvikling under den enkelte Tetanus, det er os nødvendigt 

 at finde. Dertil er nævnte Fremgangsmaade altsaa uanvendelig, 

 og ganske rene Forsøg derover lade sig vist neppe udføre. 



Imidlertid fandt jeg følgende Methode mest hensigtsvarende: 

 Man frembringer en længere varende Tetanus, men afbryder 

 denne med visse Mellemrum for ganske kort Tid; ved disse 

 smaa Afbrydelser forstyrres Tetanus' Forløb meget lidt; men af 

 dem er det muligt at bestemme Kontrakturens Størrelse paa 

 hvert Afbrydningssted. 



12* 



