190 



Vi komme efter at have gjennemgaaet den almindelige 

 Form for Tetanuskiirven til den ubetinget vanskeligste Del af 

 Undersøgelsen , hvorledes denne Kurve forandres ved Forandring 

 af Irritationens Maade. Da Irritamentet skal bestaa af ligestore 

 i regelmæssigt Interval paa hinanden følgende enkelte Irritationer, 

 falde de mulige Variationer i følgende 2 Grupper: 1) Intervallet 

 kan forandres, medens den enkelte Irritation lades uforandret; 

 og 2) den enkelte Irritation kan gjøres stærkere eller svagere, 

 medens Intervallet forbliver uforandret. Begge disse Forandringer 

 i Irritamentet have vi set ere mulige ved det anvendte Apparat. 

 Det er altsaa Kurvens Konstanter {k og tgt-, se foran), hvis 

 Afliængighed af nævnte Variationer skulle undersøges. Her 

 gjælde da i det væsentlige følgende Regler: 



1. Forandres Intervallet mellem Irritationerne, medens 

 den enkelte Irritation forbliver konstant, da forandres der- 

 med Konstanten A;, idet den aftager med Intervallet, medens 

 Ig V, eller den reciproke Værdi af Grænsen for Tetanuskurven, 

 ikke forandres. 



Exempel. 



Den enkelte Irritation er overalt den samme. 

 P'^Tetanus. Antal af Irritationer = 28,4 i Sekundet 

 k = 0,019 

 tgu == 0,00615. 



2"^^" Tetanus. Antal af Irritationer = 64,3 i Sekundet 

 k = 0,0041 

 Igv = 0,0060. 



3''J^ Tetanus (tilbagegaaende Kontrolforsøg). Antal af Irrita- 

 tioner = 34,0 i Sekundet 



k = 0,020 

 tgtj = 0,00627. 



2. Forandres den enkelte Irritations Styrke, 

 medens Intervallet holdes konstant, saa forandres 

 hermed Konstanten tgv. idet den aftager naar Irritationens 

 Styrke voxer, medens k forbliver uforandret. 



