Det af Sildelage fremstillede Trimethylamin indeholdt en 

 ringe Mængde af en fremmed Base, hvis Dobbelt- Chlorforbin- 

 delser ere langt lettere opløselige end de tilsvarende Trimethyl- 

 aminforbindelser. Paa Grund af den ringe Mængde, i hvilken 

 den fandtes lod en nærmere Undersøgelse sig ikke foretage — 

 en Analyse af det fremstillede og krystallografisk undersøgte 

 Guldchlorid- Dobbeltsalt gav et Chlor- og Guldindhold, af hvilket 

 det fremgaar, at Basen maa have et Molecul omtrent som Di- 

 methylaminets. 



Tetramet hylammonium- og Te traæt hyl ammonium- 

 hydraterne forskrevne i vandig Opløsning, indeholdt en ikke ringe 

 Mængde Metalilte i Opløsningen (Bly og Zink), hvorfra de dog 

 let lode sig befri. 



Dimethyl-Diæthylammoniumhydratet blev fremstillet 

 som af Meyer og Lecco (Ber. d. deutschen chem. Gesell- 

 schaft 1875) angivet af rent Diæthylamin og Jodmethyl; de 

 dannede Jodforbindelser bleve ved Behandling med Chlorsølv 

 omdannede til Chlorforbindelser, af hvilke Diæthylaminet blev 

 frigjort og afdestilleret ved Kogning med stærk Kaliopløsning. 

 Af den med Saltsyre mættede Rest blev største Delen af Chlor- 

 kalium udskilt ved stærk Inddampning og sluttelig ved Behandling 

 af den indtørrede Masse med absolut Alkohol. Ved en gjen- 

 tagen Opløsning i absolut Alkohol blev Dimethyl - Diæthyl- 

 ammoniumchloridet vundet i ren Tilstand. 



Methyl-triæthyl- ogÆt hyl-trim ethyl- Ammonium- 

 hydraterne bleve fremstillede ved Behandling af henholdsvis Triæ- 

 thylamin med Jodmethyl og Trimethylamin med Jodæthyl; de 

 dannede Jodforbindelser bleve omdannede til Hydrater ved Be- 

 handling med Sølvilte. 



Til Fremstilliugeu af Oobbeltsalteiie blev der stedse anvendt 

 beregnede Mængder af de to Enkeltsalte: i Reglen anvendtes de 

 substituerede Ammoniaker i titrerede vandige Opløsninger, 

 som nøjagtig mættede med Saltsyre (eller Brombrinte) bleve 

 satte til Opløsninger af afvejede Mængder af Metalsaltene. 



r 



