128 



II. Triæthjlainiu- og TriæthjI-Jlethjlamiiiforbindelser^). 



PtCl, .INE.^RCL 



Mellem den tetragonale, næsten regulære NMeE.^- og den 

 monokliniske iVÆ'y ^T- Forbindelse, efter den tidligere givne Op- 

 stilling af det sidste Salt, hvorefter Formerne blive: (110) . (011) . 

 (101) . (iOl) . (ill), haves følgende ret iøjnefaldende Vinkelover- 

 ensstemmelser: 



Her er en, dog ikke stærkt udpræget Vinkelanalogi mellem 

 den tetragonale NE.^Me- og den monokliniske NE.^H-Yov- 

 bindelse: den første med Formerne (1 1 1) . (001) . (100) . (110), 

 den anden med Formerne (1 10) . (100) . (120) . (101) . (101) . (f il). 



Krystalsystem. 100:001 010:110 



E-j, H Monoklinisk 

 E-i Me i Tetragonal 



o / 

 77 21 



90 O 



o t 



51 10 



45 O 



001:011 001:101 



37 25 



38 43 



(49 30 

 \37 28 



38 43 



Hg CL, .2NE.,RCl. 



Mellem disse to Forbindelser, af hvilke NE.^ H- Saltet kry- 

 stalliserer hexagonalt og A^^3 J/e- Saltet tetragonalt, synes ikke 

 at kunne paavises nogen indbyrdes Overensstemmelse. 



2HgCl^ .NE^RCl. 



De to monokliniske Salte ere fuldstændig indbyrdes iso- 

 morfe og optræde med samme Habitus med Formerne (100) . 



(010). (110). (210). (111). (ill) fælles for begge. 



^) Ingen af de til Gruppen IIgCl2 .NBiCl hørende Salte kjendes. 



