189 



Hos Qualea Glaziovii er der kun Sklerenchymgrupper inde i 

 Marven, og hos CalUsthene kun enkelte Stenceller langs den til 

 Veden grændsende Blødbastring. 



Hos Salvertia og nogle Foc/iyst'a-Arter, f. Ex. Vochysia rufa, 

 finder man af og til, at enkelte af Marvens spredte Bastgrupper 

 ligge tæt op til Xylemet. Det er dog sikkerlig for de flestes 

 Vedkommende en Tilfældighed, at Grupperne have udviklet sig 

 saa langt ude. Hos Vochysia emarginata finder man oftere og 

 flere Blødbastgrupper langs Veden, hos Erisma uncinatum synes 

 det at være Regelen, hos Erisma micranthum (Tavl. XI, Fig. 81) 

 danne de en af Marvcellerne kun lidet afbrudt Ring og hos 

 Erisma calcaratum synes Ringen at være fuldstændigt sluttet som 

 hos Qualea^ men saavidt jeg kunde se, fandt ingen Tilvæxt Sted. 



Anderledes hos Qualea og CalUsthene'. hos disse er der 

 langs Vedens Inderside en sammenhængende Blødbast- 

 ring, som voxer ved et Kambium, medens de marvstillede 

 Blødbastgrupper ere meget reducerede eller mangle. Denne 

 intraxylære Blødbastring har allerede ved sin Oprindelse en 

 ganske betydelig Mægtighed (Tavl. IX, Fig. 47); snart danner der 

 sig et Kambium lige indenfor de primære Kar, og dette danner 

 nu en Tid nye Blødbastceller indad (Tavl. X, Fig. 59). Da der 

 er en fast Vedring udenfor, som ikke tillader nogen Udvidelse, 

 bliver Følgen den, at de ældre Blødbastceller, indad mod Marven, 

 eflerhaanden komprimeres. Man finder derfor i den indre Del 

 af denne Blødbast ejendommelige tykke Vægge, her og der med 

 trange Spalter (Tavl. X, Fig. 59). Ved Behandling med Kalilud 

 svulme de op, og give sig tilkjende som sammenklemte Celle- 

 rum (Tavl. X, Fig. 55). Da Kambiet ikke overalt producerer nye 

 Celler lige hurtigt, og da der vel paa forskjellige Steder ydes 

 en ulige stærk Modstand af Marvcellerne, vil Komprimeringen 

 indad ikke gaa ligeligt for sig, men man finder flere halvmaane- 

 formige Partier, som vende sin konvexe Side indad, især frem- 

 traadte dette tydeligt hos Qualea Glaziovii (Tavl. IX, Fig. 45, 

 X, Fig. 59). 



