190 



Hos Vochjsia havde de marvstillede Silrør næsten altid en 

 eller to Adjunktivceller og tynde Tvær- og Længdevægge (Tavl. VII, 

 Fig. 10, 15). Paa Længdevæggene iagttoges undertiden nogle 

 smaa Fortykninger; hvorvidt det var Silplader, kunde jeg ikke 

 afgjøre, men det er vel sandsynligt. Silrørerne vare rigt for- 

 synede med Protoplasma, som især nær Silpladerne var fuldpakket 

 med smaa Korn, der med Jod antog en blaa Farve og saaledes 

 maa være Stivelse. Kambiformcellerne vare lange, undertiden 

 iagttoges i dem en temmelig stor, tenformig Cellekjærne (Tavl. VII, 

 Fig. 15). 



I den marvstillede Blødbastring hos Qualea Glaziovii finder 

 man meget lange Silrør med kun faa Adjunktivceller (Tavl. X, 

 Fig. 49, 55, 59). I enkelte Tilfælde saas en tenformig Celle- 

 kjærne med Nucleolus i Silrørene (Tavl. X, Fig. 49). Kambi- 

 formcellerne vare dels korte, dels lange, tyndvæggede ligesom 

 Silrørene, ofte med en tenformig Cellekjærne (Tavl.X, Fig. 49). 

 I de raarvstillede Blødbastgrupper hos Qualea Gestasiana var 

 der mange Silrør, men faa Adjunktivceller. Silrørene vare korte 

 med næsten horizontale, stærkt kaliøse Silplader (Tavl. X, Fig. 51). 



Marvens Sklerenchymceller ere forholdsvis korte (Tavl. VIII, 

 Fig. 17) med smaa rundagtige Porer. De udvikle sig hos Vochysia 

 senere end Blødbastcellerne, og kunne, før de have fortykket 

 sig, kjendes fra disse ved, at de ikke have delt sig saa ofte og 

 derfor have videre Cellerum. Hos Qualea Glaziovii fandt jeg 

 undertiden smaacellede Sklerenchymgrupper, som trængte sig 

 gjennem Blødbastringen næsten lige ind til Veden (Tavl. X, 

 Fig. 58). De ere her utvivlsomt opstaaede af Celler, som ellers 

 pleje at blive til Blødbast. 



Denne Sklerenchymets uregelmæssige Opkomst og Belig- 

 genhed baade i Barken og i Marven taler ikke meget for at 

 opfatte det som et Vævsystem hos Vochysiaceerne. 



