199 



Hule tilbage. Barkens Slimhuler vare altid i Yderbarken, snart 

 nær under Epidermis, snart længere inde. I Bladet vare lig- 

 nende , de opslugte Dele af Oversidens indre Epiderraislag 

 (Tavl. XI, Fig. 71), over Midtnerven laa de noget dybere (Tavl. 

 XI, Fig. 68), i Kollenchymet vare de ikke at finde. 



Disse Slimhuler ligne, som man let vil se, paafaldende de 

 af Frank ^) for Tilia parvifiora beskrevne og afbildede "Gummi- 

 beholdere«. Frank antager, at »Gummien« dannes af Celle- 

 indholdet; jeg er tilbøjelig til at antage det samme for Qiialea's 

 Vedkommende. 



Bladet. 



Bladenes Bygning og Udvikling har jeg kun undersøgt hos 

 de i Spiritus opbevarede Arter. Bladenes Gummigange og 

 Slimbeholdere ere allerede tidligere omtalte. 



Hos Vochjsia oppugnata toges et Tværsnit gjennem et 

 Blad tilhørende den anden Bladkreds under Stammespidsen 

 (Tavl. VHI, Fig. 24); de tre Gummigange ere allerede udviklede; 

 mellem og om disse ser wian Marvens Blødbastgrupper (Tavl. 

 Vin, Fig. 25), de have samme Bygning som Stammens, men 

 ere endnu ikke fuldt udviklede. Udenfor finder man i en Halv- 

 kreds de prokambiale Kargrupper og det i Dannelse værende 

 Kambium, udenfor dette kommer en prokambial, smal Blødbast 

 og saa en tyk Bark; Bygningen er, som man ser, lig Stammens, 

 kun at Karbundterne ikke danne en Kreds, men ere stillede i Form 

 af en Hestesko. Bladpladen er endnu meget liden (Tavl. VIII, 

 Fig. 24) og bestaar nu kun af 6 — 7 Cellelag: Epidermis, Pal- 

 lisadeparenchym, 2 Lag hvori Karbundterne dannes, Svamp- 

 parenchym og Epidermis. Kløften mellem de to unge Blad- 

 halvdele var fyldt af Gummi, som var dannet af de tidligere 



*) A. B. Frank. Beitråge zur Pflanzenphysiologie. Leipzig 1868, II. Ueber 

 die Entstehung der Intercellularraume der Pflanzen. Pag. 113, Taf. II, 

 Fig. 5, 6. 



