212 



og denne Stilling er maaske i lige saa hoj Grad den naturlige 

 som den næsten lodrette. — I Gatfinn e r udim ent e t er det 

 normale Tal vistnok 5 foruden den umiddelbart foran samme 

 siddende Torn; dog har jeg ogsaa optegnet at have fundet 

 6 eller 7, men en Fejl er her let at begaa. 



Sideliniens Beliggenhed kan være noget lavere eller 

 højere: Forholdet mellem dens Afstand fra Gattet og Legemets 

 Højde sammesteds som 1 : 2,17 a 1 : 2,80; som Regel ligger 

 den vel i det hele forholdsvis lavest hos højere Individer. Den 

 tæller c. 102 til 110 Skjolde, hvis lille Torn hos yngre især 

 kan være kjendelig lige til Sideliniens Udspring; paa de sidste 

 9 — 14 er den som bekjendt stor og skarp. 



Ansigtsp ro filet kan være mere stejlt eller mere jævnt 

 skraanende, men den derved fremkommende fysionomiske For- 

 skjel er maaske snarere afhængig af tilfældige Momenter end af 

 Alderen. Kjævetændernes Antal kan variere fra ^ (højere 

 Tal ere iagttagne af andre); af Plovbens tænd er er der 1 — 5, 

 men de synes ogsaa at kunne mangle helt; af øvre Svælg- 

 tænder 4, 4 og 5 paa hver Side, paa de 3 Par øvre Svælgben. 

 En Gjællelaagsgjælle er til Stede; Gj æll ebuerne s adorale 

 Udvæxter bære nogle Smaalænder i Spidsen; der er 12 — 13 slige 

 Udvæxter paa de forreste, 10—7 paa de bageste, heri ikke med- 

 regnet den femte gjælleløse Bue — hvis Tilstedeværelse med Urette 

 er bleven nægtet — som kun har 6 — 7. 



De 3 sorte Pletter paa Legemets Sider ere især kjende- 

 lige paa meget unge Individer; hos ældre ses ofte kun 1 eller 

 2 Sidepletter, og disse ere i det hele mindre tydelige eller helt 

 forsvundne hos de i længere Tid opbevarede Fiske. 



Den smaahakkede Tang (Bændeltang og Florideer), hvormed 

 Maven ofte findes stærkt udspilet, er selvfølgelig ikke Vaagmærens 

 naturlige Fødemiddel, men kun optaget i Mangel af bedre i 

 Nærheden af Kysten paa Strandingsstedet. 



