214 



fældet med nogen af Nakkefinnerne, skjønt det efter andre 

 Afbildninger af Regaleker kunde formodes, at i det mindste den 

 bageste Nakkefinnes Straaler havde været udstyrede paa denne 

 Maade. Alt tyder paa en saa fuldstændig Overensstemmelse 

 med den i 1849 ved den engelske Nordsøkyst fangede «i?. BanksiU, 

 som er det Exemplar af alle, der er bleven fuldstændigst under- 

 søgt og beskrevet og bedst afbildet, at der ikke kan være Tvivl om 

 Artsidentiteten med denne; det er vel herved af mindre Betydning, 

 at der intet foreligger om , at den færøske Fisk havde de sorte 

 Skraastreger, som ses paa Afbildningen i "Ann. Nat. hist. IV, 

 1849n, med Hensyn til hvilken det ogsaa bør erindres, at Nakke- 

 finnerne ere restituerede efter Fiskernes Udsagn og derfor ikke 

 gjengivne nøjagtigt, saa lidt som paa de Afbildninger i andre 

 Værker, for hvilke den Hancock -Embletonske ligger til Grund. 

 Der er heller ikke Anledning til at tvivle om, at det er Exemplarer 

 af samme Art, som ligge til Grund for de fleste andre An- 

 givelser om lignende Fiske fra engelske Kyster eller — i 

 senere Tider — ogsaa fra de norske; mindre Variationer 

 i Rygfinnens Slraaletal (303, 279 f. Ex.) give endnu ikke 

 Anledning til Tvivl. Denne opstaar først med Hensyn til den 

 saakaldte ^^R. Grillii» Lindroth ([9de Bind af det svenske Akademis 

 Skrifter for 1798), der med en kolossal Størrelse (18 Fod) og 

 en forholdsvis betydelig Længde af den bagved Gattet liggende 

 Del af Legemet forenede det betydelige Antal af c. 400 Rygfinne- 

 straaler — en Angivelse, hvis omtrentlige Rigtighed der er saa 

 meget mindre Grund til at betvivle, som der kjendes Regaleker 

 i Middelhavet med et lignende; eller med Hensyn til den i vort 

 Selskabs Skrifter tidligere beskrevne u Regalecus glesnen eller 

 « Gpmietrus remipesn, som med en mindre Størrelse (10^2 Fod) 

 og et paafaldende lavt Straaletal (rimeligvis c. 168) forbandt en 

 Afslutning af Haleenden og Rygfinnen, som ellers er ukjendt 

 og lidet naturlig, og med Hensyn til hvilken det er umuligt at 

 vide, hvor meget der skyldtes Præparatørens Kunst, og hvor 

 meget et oprindeligt Forhold, som ellers forsvinder ved den 



