224 



og Udfaldsvinklerne b^ og u^. Kaldes Glaspladens Brydnings- 

 forhold 11 Q , haves 



sinwi == WoSin(c-|-a) = sine? -(- "o^cosc , 

 idet højere Potenser af a kunne bortkastes. Sættes nu 

 Ui == cZ 4- o , 



faas o = -^ ,-• 



cosa 



Kaldes Vinklen mellem ^2' og AT' s, haves 



2n(.acosc 



s = 7 ) 



cosa 

 altsaa er d = ^e og ?<i = rZ -f |£. 



En anden Del af Straalen AB følger Vejen BCB^A^. Kaldes 

 Udfaldsvinklen ved B d, Udfaldsvinklerne i Bi og A^ respek- 

 tive Cy og ^2 5 f'^tis 



sin ^2 = Wo sin (c^ + a) , WpSinCi = sin(cZ + 2jo), 

 idet Vinklen HGI = p. Altsaa er 



sin z/2 = s'm(d -\-2p) -\- n^a cos c. 

 Sættes nu heri 



1 (?<2 — "i) = P + ^ Og Wj = <i + ée , 

 faas ^ = ^esinptgz. 



Naar i ikke er meget nær ved 90°, vil f altid være forsvindende, 

 eftersom baade £ og sinp ere meget smaa. Vi kunne derfor 



altid sætte 



Uo — u-, 

 P = —2— 



Endelig foregaar der ogsaa en Tilbagekastning fra Fladen KL^ 

 som giver Anledning til den udfaldende Straale A.^T. Ved 

 Maalingen af den brydende Vinkel spiller den imidlertid ingen 

 Rolle, da Straalerne Ail\ og A^T^ ere tilstrækkelige dertil. 



Derpaa fyldes Hulprismet med Vædske, Kikkerten indstilles 

 paa det gjennemgaaende Lys og Prismet bringes i Hovedstillingen. 

 Ved to saadanne Aflæsninger udmaales de to Spaltebilleders 

 Afstand, kaldes den a', haves 



a' == 2Plga; 

 eller, da Afvigelsen a er lille. 



