225 



«' = 2Pa. 

 Er Vædskens Brydningsforhold n, faas i nærværende Tilfælde 



a = (n—l)p + (no — !)(«-/?). 

 Ved de Plader, som jeg har brugt, var nu tilfældigvis a = /3 og 

 altsaa a = [n — l)p , 



hvorfor de tilsvarende Mikrometermaalinger kunne indsættes: 

 a' = {n — l)p'. 

 Dette forudsætter imidlertid, at de Straaler, som træde ud 

 af KoUimatoren , ere indbyrdes parallele og at Brændvidden i 

 Kikkerten er den samme for Lys af alle Farver. Men i Virke- 

 ligheden er dette ikke Tilfældet i noget Spektroskop. Objektiv- 

 systemerne ere kun nogenlunde akromatiske for den Del af 

 Solspektret, som ligger mellem de Fraunhoferske Linier C og E. 

 Afvigelsen træder især stærkt frem for de mere brydbare Lys- 

 straalers Vedkommende. Medens Kikkerten er indstillet paa 

 uendelig fjernt ved 11 ""^.5 for Natrium Lys, maa man indstille 

 paa 9""^.l for i'"'- Linien og paa 7'""\2 for G- Linien, naar man 

 vil se dem skarpt. Kaldes Lindsens Brændvidde for i>- Linien 

 P, for en anden Linie P' og Billedets Afstand fra Kikkertobjek- 

 tivel i det sidste Tilfælde Q? haves altsaa 



jL_i_ J_ _ -1 



P ' Q^ "" P" 

 da begge Spektroskopets Lindser virke som en enkelt Lindse 

 med Brændvidde AP'. Nu er for P-Linien Q — P=2""".4, og 

 følgelig bliver P' = P4-1"™.2, for (?-Linien faas P' = P-f 2'"".i. 

 De Værdier af a', som faas ved direkte Maaling, kunne derfor 

 ikke benyttes til Beregning af Brydningsforholdet, men det er 

 nødvendigt at indføre en Korrektion for at rette denne Fejl. 



Dette sker paa følgende Maade. 



Lad A være Kollimatorens Spalte, B dens Lindse, C Hul- 

 prismet, 1) Kikkertens Objektiv og E Billedplanet. Afstanden 

 AB holdes uforandret lig P, hvor P er Lindsernes Brændvidde 

 for D Lys. Falder nu Lys af en anden Farve, for hvilken 

 Lindsernes Brændvidde er P', ind gjennem Spalten, saa ville 



