_ 233_ 



frem paa denne Maade, spares, som man ser, megen Tid, da 

 man ikke behøver at iidmaale hele det af Prismet F ( Fig. 5 ) 

 frembragte Spektrum, men kun det af selve Vædskeprismet frem- 

 bragte. Ogsaa her er Overensstemmelsen mellem de ved disse 

 Forsøg fundne Brydningsforhold n og det ad andre Veje fundne 

 Brydningsforhold n' tilfredsstillende. 



Man kan dog ogsaa bruge en anden Fremgangsmaade, 

 hvorved man kan spare sig Maalingen af den brydende Vinkel. 

 Ved denne benyttes et Biprisme, bestaaende af en planparallel 

 Glasplade r (Fig. 6), og det egentlige Biprisme tt, anbragt i en 

 særegen Indfatning. Den 



bestaar af et kort Rør cc ^'"- ^• 



med en fremspringende 

 Kant dd^ imod hvilken 

 Biprismet trykkes ned af 

 en firkantet Ramme, som 

 er forsynet med to Arme, 

 der trykkes ned ved iVløt- 

 trikerne hh. Røret cc er 



befæstet til en Plade A/i, som kan glide frem og tilbage paa 

 en større Plade hk med fremspringende Rande, der tjene som 

 Kulisser. Bevægelsen af hh begrændses af Stifterne mm. Det 

 hele kan ved Hjælp af Røret II befæstes paa Kikkertens Objektiv. 



Naar dette Apparat skal bruges, fyldes Mellemrummet mellem 

 r og 71 med den Vædske , hvis Brydningsforhold skal maales. 

 Det anbringes paa Kikkertens Objektiv med den brydende Kant 

 lodret, og Røret cc forskydes saa langt som muligt til højre. 

 I denne Stilling kan kun det Lys, som trænger gjennem Bipris- 

 mets venstre Side, komme ind i Kikkerten. Afvigelsen for dette 

 Lys er da bestemt ved 



naar »i^ er Biprismets, n Vædskens Brydningsforhold og i)^ den 

 brydende Vinkel. Derpaa forskydes Biprismet til venstre, og 

 man har da med tilsvarende Betegnelser 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1882. 16 



