262 



domliga forhållanden an i antagandet, att foljande reaktioner 

 successivt forsiggå. 



Utgående från forutsåttningen , att, såvidt de båda grund- 

 åmnenas så våsentligen olika art det kan medgifva, de hår i 

 fråga varande svafvelforeningarna skola visa ofverensståmmelse 

 med de båttre bekanta qvåfveforeningarna, fann jag mig be- 

 råttigad att antaga, att reaktionen också från borjan forsiggår 

 på samma sått. Platinans inflytande till stegringen af det fler- 

 vårdiga qvåfvets formåga att bindas (koppias) vid sig sjelf till 

 ett nytt , ånnu kraftigare helt kunde också vid svaflet gora sig 

 gållande på samma sått. 



Vi veta sålunda, att, då platoklorkalium behandlas med 



ammoniak, bildas i forstå hånd Peyrones klorid, hvars formel 



utan fråga år : 



NH\NH\Cl Næ. Cl 



Pt „, platosemidiammin, och icke Pt j^jrj.^ ^, • 



Den ursprungliga reaktionen skulle således, nårmare an 



forut beståmdt, vara : 



SAe'.SAe^Cl 

 1) PtCr- + "I SAe"- = Pt , 



platosemidietylsulfinklorid = a-klorid. 



Tilfores ytterligare ammoniak til Peyrones klorid, bildas den 



NH\NH\Cl 

 vanliga Reisetsha diamminen Pt^.rr., »t^tq ^i • 



Vid behandlingen med ånnu 2 mol. SAe^, skulle således i 



analogi hårmed: 



SAe\SAe\Cl SAe'-.SAe'.Cl 



2)Pt^^ +2SJ."-SeP^^^^,_^,^,^^,_^^, 



platodieii/lsulfinklorid. 

 Vid uppheltning af Reisets klorid bortgå 2iV£/^, och 



NH-'.Cl 



man erhåller sålunda Ge r hard t's platosamminkloi'id Pt , . j-rt r^i- 



^ NH^. Cl 



Det visar sig, att vid svaflet denna reaktion forsiggår ojem- 



