relte Henførelse af Tipula culiciformis til Corethra^ eller rettere 

 til Corethra med Tip. plumicornis Fabr. som Type. Som den, 

 der først har udtalt denne Tvivl, kan nævnes Stæger, som i 

 "vSystematisk Fortegnelse over de i Danmark hidtil fundne Di- 

 ptera» (Naturh. Tidsskr. 2. D. (1838—39), p. 556) opstillede en 

 ny Art Corethra fusca, og til denne spørgsmaalsvis henførte 

 Meigens og Macquarts Cor. culiciformis^ o: Tipula culiciformis De G. 

 Han siger nemlig tilsidst : "Denne Art kunde maaske være 6b- 

 rethra culiciformis Meig. Macq.; men den af disse Forfattere 

 citerede Tipula culiciformis, Degeer, hvortil Larven er afbildet i 

 Form af en Culex- Larve, maa da være en anden«. Som man 

 ser her, er det Larveformen til Cor. culiciformis, og den store 

 Forskjellighed, som hersker mellem denne Larve og den allerede 

 da længst af Reaumur, Goeze, Slabber, Lehmann, Goring og Lyonet 

 beskrevne og afbildede Larve til en anden Art af samme Slægt, 

 Cor. plumicornis Fabr., som hos Stæger har fremkaldt denne 

 højligt berettigede Tvivl om Synonymiens Rigtighed. Men iøvrigt 

 laa Tvivlen saa meget nærmere, eller var saa meget mere be- 

 rettiget netop for Stæger, som denne havde klækket sin nye 

 Art, Cor. fusca, af en Larve, som vel i et Par væsentlige Ryg- 

 ningsforhold afveg fra Cor. pulmico7mis-Lar\en, men hvis Afvigelser 

 dog holdt sig indenfor rimelige Grændser. At Forskjellen dog 

 langtfra er saa stor, som Stæger troede, og navnlig at Larven 

 dog i Virkeligheden kommer Corethra-Larven langt nærmere end 

 Culex -Larven, ja, at den nys opdagede Cor. fusca-har\e i dens 

 væsentligste Afvigelser fra Cor. plumicornis -L^rveA^, nemlig de 

 kløftede Børster i Hale- og Svømmefinnen, stemmer med De Geers 

 Larve, det kunde Stæger ikke godt vide, i alt Fald tog han det 

 ikke i Betænkning; og han havde da heller ikke, ligesaa lidt 

 som nogen anden efter De Geer, selv set Larven til «Tipula 

 culiciformis«. Det var den ydre habiluelle Lighed med Culex- 

 Larven, som allerede havde været De Geer paafaldende, og vel 

 ogsaa navnlig, Aanderøret bagtil, som havde vakt Tvivlen hos 

 Stæger. Samme Betænkeligheder ytredes for Resten kort Tid 



