•21 



Nulpunkt. Endvidere maatte disse Vægge ikke kaste nogen 

 Varme tilbage. Ingen af disse Betingelser kunne opfyldes , og 

 en direkte Bestemmelse af Udstraalingsevnen er altsaa umulig. 

 Af Loven for den gjensidige Udstraaling følger imidlertid, at et 

 Legemes Varmetab ved Straaling kan sættes lig 



f{T)-f[T,u 

 naar T er Legemets, T^ de omgivende Vægges Varmegrad; holdes 

 nu disse Vægge bestandig ved samme Varmegrad, medens man 

 lader Legemets Varmegrad forandres, saa vil Varmetabet kunne 

 bestemmes for forskjellige Værdier af J", og derved vil Funktionen 

 f{T\ kunne findes. Funktionen /(T) vil imidlertid foruden af T 

 ogsaa afhænge af Legemets Overflade og af de omgivende 

 Vægges JN'atur og desuden af Legemets Stilling til disse. Er 

 Legemet kun lidet og langt borte fra Væggene, vilde disse dog 

 i Reglen ikke indvirke paa Udstraalingen, og i dette Tilfælde 

 kan man sætte den hele udstraalede Varme lig 



V = sef{T), 

 hvor s er Legemets Overflade, e en Konstant og/lT) en Funk- 

 tion af Legemets Varmegrad. For et andet Legeme har man 

 med tilsvarende Betegnelser 



V, = s.ejWn 

 Forholdet mellem disse Varmemængder er 



Det var nu muligt, at dette Forhold kunde være afhængigt af 

 Varmegraden, at altsaa /(T) = f\{T). Forsøg derover lade sig 

 anstille paa følgende Maade. Kaldes Væggenes Varmegrad Tg, 

 saa maa et Legemes Varmetab ved Straaling i Tidsenheden 

 kunne angives ved 



AF= se{f[T)-j\T,]). 

 For et andet Legeme ha.ves ligeledes 



AF, = s,e,{S\(T)-UT,)). 

 Provostage og Desains^) have søgt at vise, om Forholdet mellem 



^) Comptes rendus XXXVIll, S. 429. 



