22 



A V og A Fj var afhængigt af T eller ikke, ved al maale Ud- 

 straalingen fra en oi)varmet Platinstrimmel, som var sværtet paa 

 den ene Side, medens den anden Side var beklædt med borsnrt 

 Biyilte. Resultatet var, at Forholdet mellem Udstraalingen fra 

 de to Sider forandrede sig med Varmegraden; ved 100' ud- 

 sendte den borsure Blyilte ligesaa megen Varme som ved Køn- 

 røg, ved 630° forholdt Ldstraalingerne sig som 3 til 4. 



Lecher M har gjentaget dette Forsøg og er derved bleven 

 opmærksom paa, at man ved Dannelsen af det borsure Blyilte af 

 salpetersurt Blyilte ikke erholder et fuldkommen rent Salt, idet 

 der ved Ophedning viste sig Dampe af Salpeterundersyre, som 

 absorbere Varmestraalerne stærkt og derved tilsyneladende for- 

 mindske Udstraalingen fra den med borsurl Blyilte beklædte 

 Flade. Disse Forsøg afgjøre altsaa intet om Idstraalingens Af- 

 hængighed af Varmegraden; og der er i hvert Fald intet i Vejen 

 for, at den kunde være den samme for alle Legemer. 



Dette synes at vinde i Sandsynlighed ved Stefans^) Under- 

 søgelser over Udstraalingsevnen. Ved Betragtningen af forskjællige 

 Forsøg over Udstraalingen kom han til det Resultat, at den 

 kunde fremstilles med stor Nøjagtighed ved et Udtryk af Formen 



V = .se(273+ T\\ 

 at altsaa den udstraalede Varmemængde forholdt sig som fjerde 

 Polens af den absolule Varmegrad. Da delte synes at gjælde 

 for Glas, Kønrøg og Metal, er det sandsynligt, at det maa gjælde 

 for alle Legemer. Derved forudsætles naturligvis, at de udstraa- 

 lende Overflader ikke ved Opvarmning lide nogen betydelig For- 

 andring, f. Ex. ved at Legemet smelter. 



Jeg har her belragtet hele den udstraalede Varmemængde, 

 uden Hensyn til dens Sammensætning. Antages nu, at et Legeme 

 udsender Varmestraaler, hvis Bølgebredde ligger mellem / og 

 ?. -f dÅ, saa kan denne Varmemængde angives ved ssd?., og den 

 hele Varmemængde, som udsfraales, bliver altsaa 



»I Wied. Ann. Bd. 17, S. 502. 



■•*) SitzuiigsbericlUe der Wiener Acad. lid. 79. 1879. S. 391. 



